37 



8. Om Rhaphium flavipcdpe Zett. Hr WAHLBKHG 

 anforde: Redan sistlidet 3r meddelade jag Kongl. Akademien 

 de iakttagelser, som jag med afseende pa Dotickopodernes 

 lefnadssatt under mitt vistande i Marslrand sommaren 1842 

 varit i lillfalle anstalla. Bland de djur, som, nar vattnet 

 efter afstannad storm utfoll ur de grunda hafsvikarne och 

 lemnade hafsbottnen bloltad, pa densamma ini'unno sig for 

 alt uppsoka och ur gyttjan till foda uppdraga lalrika deri 

 forekommande sma Nais-artcr, tra (fades bada konen till Rha- 

 phium flavipalpe Zett., af hvilken sallsynta Insect tillforene 

 endust honan i ganska fa exemplar varit kand. Sistforflutna 

 sommar har afven Prosten STENMAMMAR vid Ostersjokusten i 

 Haradshammars pastoral och Ostergothland funnit bada konen 

 af samma djur. Sedan det salunda lyckats mig lara kanna 

 hanen till denna markvardiga Dolichopod, har jag vunnit full 

 visshet i den formodan honans bildning redan ingaf mig, att 

 nemligen detla djur maste afskiljas i eft eget slagte, sa myc- 

 ket utmarklare, som det synes bilda centralformen for Doli- 

 chopodernes familj, da det foreter nagon vasendtlig character 

 af hvarje hufvudslagte inom familjen, samt derlill i habitus 

 och rorelser hiintyder pa en forut icke anad angransning till 

 slagtet Cordilura \ Scatomyzidernes familj. Sa eger del 

 RJiaphicrnes bildning af hufvud och palper, Hydrophor ernes 

 vingtecknirig, Dolichopern.es antennform och i det n&rmaste 

 Amtnobalernes copulations-apparat. Det nya slagtet har jag trott 

 mig bora kalla Thinophilus , emedan det uteslutande synes 

 uppehalla sig p& den yttersta, vanligen sandiga hafsbradden. 

 Rhaphium maculicorne Zett., som ager lika lefnadssatt, tillhor 

 afven detta nya slagte. En kort generisk diagnos, liksom 

 den markvardigt skapade hanens vigtigasie skillnader fran 

 den redan kiinda honan, mci har pa konstspraket meddelas. 

 THINOPHILUS Nov. Gen. 



Os in utroque sexu longius descendens, subprominens. Proboscis eras- 

 sa, exserta, palpis maximis, latis, sub epistomate convergent ibus 

 tecta. Antennae parvae, articulo tertio orbiculato, seta dorsali. Alae 

 nervo transverse ordinario a margine mteriori remoto. Organon co- 



