33 



4. Svenska arter of My odea och Sorex. -- Hr 

 SUNUEVALL anmalle, i eget och Hr LOVENS namn, alt en till 

 dem remitterad afhandling af Hr Mag. N. LILJEBORG, inneholl 

 beskrifningar af tvenne for Skandinavien nya daggdjur: 



MYODES SCHISTICOLOR n. sp. Askgra, med en rodbrun stor flack pa 

 bakre delen af ryggen. Fran norra deien af Guldbrandsdalen i 

 Norge. Till tandernas och kroppens form synes den foga af- 

 vika fran M. Lemmus. 



SOREX pYGsiaeus Pall., funnen i Sklne vid V. Wram under vintern. 

 (se derom mera langre ned). 



5. Svenska arter af Sorcx och Hypudceus. - 



Hr SUNDEVALL meddelade, ur ett bref fran Prof. NILSSON i 

 Lund, foljande underrattelser om nagra for Skandinavien nya 

 Mammalier, hvilkas utforliga beskrifning kommer alt inlagas i 

 den upplaga af Skandinaviens Fauna, som nu ar under tryckning. 

 En Sorex, som af Acad. Adj. Baron v. DUBEN (densamme 

 som i Sverige upplackt Sminthus betulinus) blifvit funnen i 

 nordostra Skane, nara Blekingska gransen, ar ny, ej blolt for 

 var Fauna, utan afven for vetenskapen. Den foreter del rnark- 

 vardiga, alt vara del minsta kanda daggdjur, ly den ar 1^ lin. 

 kortare an S. etruscus, som hitlills varit anscdd for del minsta. 

 Del enda hittills funna exemplar var af Hr N. hitsandt sasom 

 Ian, och fore*visades. Den benamnes 



SOREX PUMILUS Nilss. n. sp. "Svansen tunn, af kroppens liingd 

 fram till dgonen, ar belagd med langre bar, mellan hvilka rin- 

 garna icke synas, och slutas med en spetsig harpensel. Hufvu- 

 det nastan lika langt med hela den ofriga ikroppen. Fargen of- 

 van rostgrabrun, under hvit. Langd 1 t 44- 1. sv. m.; svansen 

 1 t. 2^ 1. (med bar 1 t. 4 1.). Den horer till samma grupp 

 som S. \ulgaris L. och bar 6'fre kanten af undre framtanderna 

 starkt tretandad". 



Den af Hr LILJEBORG funna och beskrifna S, pygma?us 

 Pall, utmiirker sig genom annan farg och belydligare storlek, 

 neml. 1|| sv. t. + svansen 1 T V t. (d. a. 48 och 35| millim.); dess 

 svans ar tjock, utan harpensel i spetsen, rackande blott till o'ronen, 

 den har nedre framlanden i ofverkanten hogst otydligt ellerknappt 

 tandad, och 4:de of re mellantanden minst af alia; den ar nemli- 

 gen liksom inkliimd mellan 3:dje och 5:te, men dock nagol lilet 



