25 



endast p sadana stallen, der Akerbar och Stenhallon traffades 

 nara hvarandra och alltid hvardera for sig. Nagra ofvergan- 

 gar till de narslaende hufvudarterne eller sinsemellan kunde 

 jag icke iakttaga. Med anledning af dessa forh^llanden synes 

 del troligt, alt de bada uppkommit genom hybridisering, hvar- 

 vid i ena fallet R. arcticus, i del andra R. saxalilis varit den 

 befruklande arten. Den form, som tillgransade R. saxatilis, 

 var alltid hogre med storre, hvassare och djupare inskurna 

 blad och talrikare smarre blommor, med smalare kroriblad 

 af rodhvit farg. 



7. Mus minutus. Af Hr SUNDEVALG anfordes, alt 

 Hr W. v. WRIGHT, som nyss aterkommit fran en resa till 

 Finland, hade i trakten af Kuopio funnit na'mnda, for Norclens 

 Fauna nya djurart. Det nu hemforda exemplaret fanns vid 

 borjan af vintern dodt, liggande pa marken. Vid narmare 

 efterseende bland en samling af sma daggdjur fran samma 

 trakt, sorn Hr W. for flera ar tillbaka skankt Museum, for- 

 varade i sprit, befinnes, att ett exemplar, som forut ej kun- 

 nat med sakerhet bestammas, emedan det ar betydligen ska- 

 dadt, tillhor samma art, Mus minutus. Da detta djur mojligtvis 

 torde finnas i vissa delar af Sverige, bor det na'mnas, alt det 

 skiljer sig fran v3ra ofriga arter af rattslagtet genom ringare 

 storlek, mera gulaktig farg, och mindre, tatt finhariga 6'ron. 

 Det klattrar med latthet, bygger silt klotrunda, af gras 

 hopvafda bo nastan som en fagel, hogt 6'fver marken, mel- 

 lan stra af starrgras, p3 fuktiga stallen och lefver endast af 

 fro och vaxtamnen, hvarfore det ej kan bli skadligt inomhus. 

 Mest liknar det Hasselmusen (Myoxus avellanarius), som af- 

 ven, ehuru ytterst sallsynt, blifvit funnen i Sverige, men 

 skiljer sig genom ringare storlek, spetsigare nos, mindre 

 harig svans och isynnerhet genom tanderna , hvilka holt och 

 hallet likna dem hos slagtet Mus. 



