61 - 



Foredrag. 



1. Om fogelvingens byggnad. Hr A. RETZIUS 

 redogjorde for en i sisla sammankomsten till honom och Hr 

 S. LOVEN remitterad afhandling: Beskrifning af foglarnes vin- 

 gar af C. J. SUNDEVALL. Denna afhandling, som till en del 

 i kort utdrag finnes inford i Forhandlingar vid Skandin. Naturf. 

 rno'te i Stockholm 1842, omfatlar en fullstandig beskrifning, 

 till lage, form och 6'friga forhallanden, af alia de olika sorter 

 fjadrar, som tillhora vingen; forst i allmanhet, sedan sarskildt 

 for hvarje ordo och for kanda, afvikande slagten. Dylika 

 framstallningar fmnas i samma afhandling ofver vingens ben- 

 byggnad, ofver ytan a f sjelfva foge la rmen (hvarpa vingfjadrarne 

 sitta), och ofver de muskier, som tillhora underarrnen (cubitus). 

 Till de markligare omstandigheterna i denna skilcli-ing horer 

 det som redan blifvit omtaladt pa anforde stalle, a(t de fja- 

 drar, som aro fastade vid sjelfva den kottiga delen afcubilus, 

 hafva en, i anseende till kanternes lage, omvand stiillning emot 

 pennorne och ofrige till vingen horande fjadrar, samt att de 

 storsta tackfjadrarne pa vingens undre sida alltid ligga afvige, 

 sa att de vSnda sin insida utat. 



Sasom resultat af hela undersokningen visas, alt de egent- 

 ligen sa kallade sangfoglarne, eller de, hvilkas larynx inferior 

 ar bekladd med 5 par muskier, i alia hanseenden visa en 

 egen bildning, som endast foreter nagra fa afvikelser, samt 

 att alia de 6'friga foglarne: vattenfoglar, vadare, hons, roffog- 

 lar, papegojor och gokartade foglar, ehuru olika de an mS 

 synas till yttre habitus, dock visa en bestamd, egen grund- 

 form, som blott narmar sig sangfoglarnes genom nagra fa 6f- 

 vergangsformer, hvilka sta narmast de gokartade foglarne. Den 

 vigtigaste af clessa ofvergangsformer ar hackspett-slagtet (Picus). 



Hos sangfoglarne ar sjelfva den kottiga delen af under- 

 armens yttre sida blottad pA fjadrar och ofvertackes endast af 

 de sma fjSdrar, som sitta p3 den losa huden, framom arm- 

 benen^ de stora tackfjadrarne aro sa korta, att de blotl uppna 



