39 - 



1843 och 44). Enligt dessa hade Avarerne varit ett Turkiskl- 

 uraliskt bastardfolk, som i aflagsna tider bobolt landerna 

 niellan Don och Wolga fran Ural a'nda ner (ill Caspiska haf- 

 vet , forande ett nomadiskt rofvarelif under beskydd af Tur- 

 kiska Khaner. Ar 557 gjorde de sig oafhangige, tillsatte 

 Khancr af egen stam, gingo ofver Wolga och framtrangde i 

 flere afdelningar till Europa. De intogo Ungern ar 563, 

 afvensom Usterrike med flera lander, och foretogo harifran 

 oupphorliga harjningar i Europa under tva och ett ha I ft sekel. 

 Ehurn Avarernes egentliga besittningar i v^r verldsdel inskrankt 

 sig I ill namnde lander, sa hade de dock for kortare tid afven 

 intagit delar af Grekland, llalien, Bohmen, Ma'hren och 

 Frankeri. CAUL den Store var den forste, som var maktig 

 alt bekampa dem. De bekrigades med flere armeer och i 

 flere faltlag, som slutade med deras nastan fullstandiga utrO" 

 tande, och af del ringa antal, som aterstod i Europa forsvunno 

 de sista leden, sa vidt man vet, mer an tusende ar fore var 

 tid, SCHAFAKIK kallar Avarerne de bakslugaste och rnest 

 olycksbririgande af alia Uraliska folk; han anfor ur NESTOR, 

 att de voro hogvaxte och stolte, fastbundo qvinnor vid ak- 

 donen sasom dragare o. s. v. ? men att Gud tillintetgjorde 

 dem till sista man. Ryssarne skola annu hafva ett ord-> 

 sprak: "de aro forgangne sasom Obrerne (Avarerne), utan bade 

 arf och arfvingar". Detta tros hafva afseende pa en pest- 

 artad epidemi, som tillintetgjort nagon mindre gren af ifra- 

 gavarande folk. Emedlertid finnas annu rnaktiga stammar af 

 Avarer qvar i Caucasus, der de innehafva betydliga land- 

 strackor och taga verksam del i forsvarskriget mot Ryssarne^ 

 del aterstar att utforska huruvida dessa Avarer forete samma 

 Craniiform som de forn-europeiska. Af del forevisade craniet 

 kunde slutas, aft delta folk horde till Gcntes brachyccphalce 

 orthogfialhcu, eller samma klass som Turkar, Slaver, Finnar 

 o. fl. De ethnographiska charaktererne af craniet aro: nacken 

 kort (l)iam. fronto-occip. 0,147 m.), hog (D. occip. vertical, 

 0,157 m.), en lodrat linie dragen fran dess 6'fversta del, bil- 



