191 



Notkrakans utflyttning synes blott sallan pakornma. Den 

 bar dock forr blifvit an mark t , nemligen en ga"ng i slutel af 

 1820-talet, da Akad.s Ledamot Baron A. G. GYLLENKROK ob- 

 serverade flera hundradetal af denna fogel , som under ett 

 par dagars tid, pS hosten, flyttade forbi dess egendom Bjorns- 

 torp, Ij mil sydost fran Lund. Likaledes upplyste Akad:s 

 Ledamot, Hr NATHORST., att en betydligare flock af denna 

 fogel om hosten 1808 dragit igenom en Iraki af Ostergoth- 

 land, hvarest den annars ej forekommer. 



De temligen manga exemplar af Caryocatactes, som Ref. 



under innevarande host haft tillfalle att se, hafva varit gan- 



ska betydligen skiljakliga i nabbens tjocklek, langd och ktill- 



righet, samt tydligen visat, att dessa olikheter endast aro in- 



dividuella, men likval hafva alia samtlige, som erhallils till 



Riksmuseum fran Slockholmstrakten och kringliggande pro- 



vinser, tydligen (illhort en mera smalnabbad form, an de 



exemplar som forut funnos pa Museum, och som erhallits frlin 



samma trakler. Hos dem som i ar forekommit har nemligen 



nabbens hojd ofver hak-vinkeln varit omkring 13 millimeter, 



da denna hojd hos den mera tjocknabbade racen ufgor 16 a 



15^ millimeter. Denna iakttagelse fortjenar antecknas da den 



blifvit gjord; men man mS ej derfore tro, att jag anser olik- 



heten i nabben s^isom tecken till arlskillnad. Dylika skillna- 



der mellan individerne kunna endast anses svarande mot de 



olikhefer, som finnas mellan vissa slagter af menniskor, t. ex. 



stor eller liten, rat eller krokig nasa o. s. v. Fr^n Nor- 



rige och Sveriges vestra landskaper samt fran Finland har 



jag ej i ar fatt exemplar. Hos storre delen af dem som 



erhallils, har nabbspelsen varit mera eller mindre vanskaplig. 



4. Om Anguillula Triltci. Hr LOVEN forevi- 

 sade nagra af Lararen vid Degebergs Landtbruks-Inslitut Hr 

 LINDGREN meddelade prof af hvete-korn, som voro angripna 

 af en mindre allmant bckanl sjukdom. Hvarje korn befans 

 nemligen fyldt med en hvit massa , som Hr LINDGKEN funnit 



