i forening med sandens varma framdrifver en ve- 

 getation af varvexter, livilka uppvcxa vid en lag 

 temperatur, utan att skadas af nattfrostcr. Men 

 inom denna ti<j af aret maste de ock inskranka 

 sig, ty da utdunstningen med den stigande som- 

 marhettan tilltager, berofvas sanden hastigast alia 

 niirande amnen, liksom ock hvarje regnskur ha- 

 stigt forrinner. Vegetationen blir derigenom af- 

 bruten och maste, om man far sa saga, blifva 

 endast superficiel. Motsatsen aro de Ilallanska 

 sandfalten (sadane finnas likval afven vid Skanes 

 vestra kust)'; de aro sednare tillandningar af 

 hafvet, genom sitt laga lage hafva de alltid en 

 fuktig botten. De characteriseras derfore af per- 

 enna vexter med djupt gaende rotter, som ned- 

 tranga i den fuktiga sanden, sasom Salix fusccij 

 Genistse, Erica tetralix och vulgaris. Med denna 

 fuktighet foljer en kyla i jordeu, som jemte san- 

 dens sterilare art berofvar dem den tidiga supcr- 

 ficiella vegetationqn. De Smalanske sandhedarne 

 koinrna dessa narmast, men sanden ar oftast utan 

 fuktig botten och cliraatet annu oblidare, hvarfo- 

 re de ofta sakna all vegetation. 



5. Att draga nagra resultater af vexternas 

 flyttningar efter deras naturliga familjer ansag 

 Forf. svart, i synnerhet om de skulle inskranka 



