sent. Se Lied der Nibelung. v. 3761. Skand. 

 Fauna p. 253.); Uroxen (Ure Lied d. Nib. 

 Fauna p. 248). 



Forf. inenar att Ostersjons yta, fran sin ford- 

 na hojd, endast smaningom, genom de deri fal- 

 lande flodernas aftagande, kan sanka sig till full- 

 komlig niveau med verldsliafvet. Annu i Add- 

 mi Brtmensis tid var Skane en 6, e ndast genom 

 en smal landttmga (terra? brachium) samman- 

 hangande med Sverige, (Se De situ Daniae Cap. 

 2 1 4). Till och med iinnu i dag ar strommen 

 i sundet mycket starkare fran ostersjon at nord- 

 sjon, an i motsatt rigtning. Ja, afven under nord- 

 vestlig vind, da ytan af vattnet synes drifva inat 

 ostersjon, marker man under ytan en stark strom 

 at motsatta hallet. Hari menar Forf. att or- 

 saken ligger till den lange observerade vatten- 

 minskningen i Ostersjon. Han kan icke forlika sig 

 med den asigt att sjelfva Landet skulle smanin- 

 gom och reguliert hoja sig. 



Den 26 April fortsatte Prof. NILSON samma Af- 

 handling : 



z:dra Stycket: Skanes urberg; der as natur och 

 rigtning. dfvergangstrakten; dess strackning, 

 for garter och petrifikater. Flotzbe rgcn ; der as 

 yetrifikater. Kalktuff. Torfmossar. 



