kunna fortlopa i oandelighet. Men afven delta, 

 mir det askadligt framstalles, maste antaga en be- 

 siamd yttre form d. v. s. blifva artificielt. Da 

 blott ide'er aro eviga ; men inga former, de fSr- 

 ras jordiska omkladnad, kunna evigt blifva be- 

 standande, sa maste afven ett vetenskapligt Sy- 

 stem under vetenskapens framskridande i sig in- 

 nefatta fro'n till sin panyttfodelse. Bet ar all- 

 mant bekant, att vetenskapernes epocher och re- 

 volutioner beraknas efter framstegen i deras form, 

 ty deras materia ar antingen alltid den sarnma 

 eller en byggnad, bvaruppa erfarenlieten dag fran 

 dag lagger en sten. Men hvarje foriindring i for- 

 men kan icke vara godtycklig; den maste bvila 

 pa en hogre idees seger. Dessa Systems fiender 

 aro principloshet, som endast kan fatta form erne 

 sasom det vasentliga (nubem pro Jimone), och 

 hvaraf foljer forkarlek for det for hand varande, 

 men foraldrade ; och hvigskott, ehuru sinrika, som 

 blott soka det omogna nya, d. v. s. sanningen 

 strider mot godtycklig dikt och individuel ofver- 

 tygelse. 



Forf. ansag dem hafva oratt, som vilja for- 

 kasta alia bestamda former som anse hvarje 

 forsok till constructionen af ett vetenskapligt Vext- 

 system omojligt forr an man upptackt alia vext- 

 iormer till ock med utdoda ; man skulle da al- 



