if 



sa bekriiftas Forf:s formodan sa val af von Hum- 

 boldt e) ; och af Perrins observationer pa hafsvatt- 

 nets temperatur f), enligt hvilka foga skiilnad 

 finnus i delta hanseciide under lika latituder mel- 

 lan buda hemisfererna ; som af en jernforelse mel- 

 ]an Cooks, la Pcyrouses, Dalrymples och Mar- 

 chands dagbocker g), hvijka visa att, om so'dra 

 bemisferens somrar aro kallare, dess viiitrar der- 

 einot aro varmare an den norras, atminstone till 

 4o latitud. Medelteinperaturernas Sol och Astro- 

 nomernas Medelsol komma saledes att i allt af- 

 seende blifva lika. 



Efter dessa forutsattningar visar Forf. att 

 Jordytans medeltemperatur, sa vida den ar fram- 

 kallad ensamt af Solens inflytande, maste vara i 

 direct forhallande till verksambeten af dennas 

 stra^ar, d. v. s. till dessas relativa mangd och till 

 den kraft med bvilken de anstota Jordytan. Om 

 saledes temperaturerna ^T 7* och t, anstotnings- 

 krafterna =H K och k, och Solljusets intensite- 

 HH / och i, respective, sarat anfallsvinkeln IZHy? 

 sa ar 



) De distriluitione gogr. plantarum. Paris. 1817. p. 

 85 86. 



f) Gilh. Ann. XIX. 4{ 7 . 



g) Irish. Transact. VIII: 420.^0. 



