saltet, men viil i heioring med My cllcr silfvcr, 

 emedan jeruels %* E- derigenom 6'kes. Ar den 

 ater for stark, sa inuste losningens vatten sondcr- 

 delas, hvarigencm endast saltbasen, och icke dess 

 innehallna metall utfalles. Don instnckna metal- 

 Jen och sal lets syra verka neml. pa hvarandra 

 genom vattnet, hvilket, likasorn vid alia andra 

 tillfaJlen da dct liggcr inellan tvenne kroppar 

 med fria motsatta eleetriciteter, maste dela sig 

 uti tvenne strata : ett negatii't eleclriskt narmast 

 den itistuckna metallen, och ett positift narmast 

 saltets syra. Cm nu graden af electrisk motsatt- 

 ning ar storre mellan den na'mda metallen och 

 syran, an emellan vattnets bestandsdelar, sa ma- 

 ste naturligtvis en sonderdelning forr tilldraga 

 sig uti vattnet, an den kan aga ruin uti saltet 

 och dess basis ; hvarfdre ocksa den senare i sa- 

 dant fall oforandrad utfalles. Af denna 

 anledning verkar kalium och natrium pa salt- 

 losningar i allmanhet endast fallande, och aMrig 

 reducerande. 



Om Forf. skiljt sig ifran den aldre theorien 

 i afseende pa reductions-processens uppkomst , sa 

 har han tvartom sa rnycket meia bekraftat den i 

 afseende pa dess fortsattning. Han \isade neml. 

 att afven de minst electropositiva meialler uti 



