66 



tlom manga mil i en och samma strackning, dock 

 pa talrika stallen afbrutna. De iorekomma lika- 

 sa val midt inne i landen, som vid kusterne, 

 och der det senare intraffar, tyckes deras tillkomst 

 pa intet salt sta i sammanhang med nagot nu 

 varande haf. I alia dem man hittills med nog- 

 grannhet hunnit undersoka, bar man funnit fos- 

 sila vaxter, hvilka tyckas antyda ett tropiskt kli- 

 mat och tillhora sott vatten eller laga sumpiga 

 stallen af landet, t. ex. Palmartade trad, Trad- 

 lika Ormbunkar, Rorvaxter m. m. Hogst sallan 

 har man funnit spar efter djurriket, och de fa 

 man traffat t. e. i de Engelska grnfvoiuie, ha en- 

 dast varit sottvattens Sniickor. Aldrig bar man, 

 sa vida Forf. kanner, i den egentliga Stenkols- 

 bildningen funnit hafsalster eller vertebrata djur. 



Efter denna erinran om de i utlandska sten- 

 lolsbildningar forekommande petrifikater, gar 

 Forf. att narmare granska den Skanska Stenkols- 

 formationcn* 



Den kolfyndiga trakten i Skane ar belagen i 

 provinsens nordvestliga del och vid sydvestra si* 

 dan om dess fullstandigaste urbergskedja (Se pag. 

 6), saledes i Luggude Harad. Dess utstrack- 

 ning pa langden tyckes Yara tcmligen parallel 

 i*ied namnde urbergskedja. Stenkol har man hit- 



