153 



innehallande undersokningar om forfattaren och hela arten 

 af bans skrift. Ur detta Letronnes arbete (Recherches ge- 

 ographiques et critiques sur le livre de men sura orbis terrae, 

 compose en Irian de au commencement du neuvieme siecle 

 par Dicuil, Paris 1814) kan beskaffenheten af Dicuils 

 skrift inhamtas. Vi meddela sa mycket heldre om densam- 

 ma nagra notiser, som den icke saknar all vigt i under- 

 sokningarne om den gamla norderi, och afven vidror amnen, 

 som nyss forut i physiograplnska sallskapets tidskrift blifvit 

 behandlade. 



Om forfattarens namn kan icke nagot fvifvel finnas. 

 Han uppgifver del sjelf i en metrisk epilog till arbetet. Han 

 begynner denna sahmda: 



Dicuil, accipiens ego tracta auctoribus ista, 



Pauca loquar senis metro de montibus altis. 

 Afven om det land, till hvilket han horde, lemnar lian un- 

 derrattelse. Pa iner Jin ett stalle nytljar ban om Hibernia 

 (ZZ Scoftia) epithetet nostra. Dirun, (Dichul! , Dicul) iir 

 ett icke alldeles obekant irlandskt namn ; for ofrigt ar den 

 bar ifragavarande DICUIL alldeles obekant. Det ar sanno- 

 likt alt han var en af de hedervarda , for christendomen 

 nitalskande och med goda kunskaper utrustade mnnkar, 

 som i sjunde , attonde och nionde seklerna utgjorde Irlands 

 prydnad, innan delta land annu blifvit ett rof for inlandska 

 sondringar och frernmandes harjningar. Den ticl , till och 

 med det ar och den arstid , pa hvilka DICUIL fullbordat 

 sin skrift, angifver slutet af nainda epilog salunda: 



Post octingentos viginti quimjue peractos 



Summi annos Domini terrae , trthrae, carceris atri, 



Semine triticeo sub ruris pulvere tecto , 



Nocte bobus requies largitur fine laboris. 

 Alltsa om hosten (sedan hveten var sadd) ir 825. Hum 

 mycket skriftens intresse okas genom ett dylikt datum, be- 

 bofver ej anmarkas. 



