ningfalet for d, sasom bildaiule en stor secnnd mod grund- 

 tonen ar , ocli foljaktligen svarar mot <j talet \. Skilna- 

 den mellan svangningstalen for c ocb f ar saledes n: J oeli 

 inellan f/ cell // f, bvilket secluare brak ar storre an (let 

 forra i forballande som 9: 8. Ett mera rimligt satt att fo- 

 restalla sig intervallerna vinnes clerigenom, att de betrak- 

 tas som sjelfva forballandet mellan svangningstalen , sa 

 mycket mera som 2:ne infervaller aro lika stora riar cletfa 

 forluillande ar lika , samt den iiitervall altid storre bvars 

 motsvaraiule sviiiigsnii(gsfal bilda eit..sU)rr.e iorliallaiide ocb 

 tvertom. Att det likviil ej gar an , att definiera en inter- 

 vall som quantitet pa det sattet , att densamma siittes lika 

 med detfa forliallande, inses redan deraf, att intervallen 

 mellan tvemie lika toner iiodvandigt maste vara 0, deremot 

 iir forliallandet mellan svangningstalen , hvilka liar iiro de- 

 samma , zz 1 , pa samma grund som bvarje taLs forli.'illande 

 till sig sjelf alltid uttryckes med enheten. Naturligtvis 

 kan aldrig bli lika med 1 , oeli foljaktligen passar jem- 

 forelsen bar ioke. Det aterstar nu blott att betrakta inter- 

 rallerna, som nagon function af svangningstalen , ocli jag 

 vill bar bevisa , att de icke arc annat an logaritlimer till 

 forliallandet dem emellan. Detta faller genast i ogonen vid 

 det uyss anforda exemplet med unison , bvarest iorbal- 

 landet mellan svangningtaU'n ar zz 1, men interval lejizrO, 

 ty logaritbmen till enbeten ar alltid 0, ocb blir an tydli- 

 gare vid nafmare granskning, nar man blott utgar fran den 

 satsen , att mot en viss intervall svarar ett visst forbaJ- 

 lande mellan svangningstalen. \ Man fOrestalle sig tvenne 

 toner A ocb B bildande sinsemellan en gifven intervall , 

 ocb satte deras motsvarande svangningstal lika med p ocb 

 /. ()m man tillika tanker sig en tredje ton C, Irvilken med 

 K bildar samma intervall som B med A , sa* ar klart att 

 intervallen mellan de begge yttersta tonerna C och A bor 

 anses diibbelt sa stor soni mellan B ocb A. Vidare om 

 det svangningstal , som motsvarar den tredje tonen 6 T , kal- 

 las r, maste enligt det foregaende r vara till q i samma 



