- 282 



och pa nerlersta clelen af fjallsluttiiingen voro uptande; det 

 drojde lange innan jag kunde inse anledningen till de sam- 

 ma, men slutligen fick jag veta, att det skett for att ge- 

 nom den derigenom fororsakade starka roken atrninstone 

 till nagon del motverka den odelaggelse , livarmed frosten 

 under den lugna mycket kalla natfen hotade de till storsta 

 delen bar annu grona sadesfalten (i Komsdalen var saden 

 redan mogen och man var der som bast sysslosatt med att 

 skorda och in fora den). Detta medel, som nastan hvavje 

 ar maste anvandas , medfor ofta onskad verkan och gjorde 

 det afven i ar, ehuru ofullkomligt; ty da jag foljande dag 

 fortsatte min resa fran Molmeu , betiickte en stark rimfrost 

 pa manga sfallen akrarne, ocli folket klagade sin nod, un- 

 der det de allniant voro sysslosatta att afskara det grona 

 kornet, pa det att de matte fa nagot och ej utsattas for 

 faran att under den kommande natten berofvas allt. Det 

 hander nastan arligen att saden maste afskaras grou och 

 omogen ; men den upsattes derefter pa stakar for att ge- 

 n om solens in verkan mogna nagot mera, emedan den da ej 

 ar utsatt for frostens inflytande i sainma grad som medan den 

 star pa roten. Lessjo pastorat fortjenar i sanning det epitet 

 af "det kalla Lessjo ," som det erhallit bland de oftast 

 ganska karakteristika epiteter, hvilka fran langre tider till- 

 baka tillagts hvart och ett af Gulbrandsdalens pastorater. 

 I Lessjo tyrkobygd hade frosten val gjort mindre skada, 

 men afven ha'r fruktade man att afven delta ar skulle, ehu- 

 ru i mahanda mindre grad, blifva ett missvextar liksom 

 de trenne sednast forflufna. Da jag ater begaf mig upfcir 

 Dovre, mottes jag af ett snovader, som ledsagade mig 

 a'nda till Kongsvold, dit jag sent pa aftonen atervande, och 

 hvarest hela mark en foljande dag (den 27 Aug.) var ofver- 

 allt betackt med mera an tumstjock sno. 



