304 



kanfen; den undra knken deremot, med en enkel rail hvns- 

 sa, litet storre lander; frfimre delen af plogbenet bar en 

 lifen fandad vinkel, och i svaljet sitta tvenne fint tandade 

 plaker; tungan bred, tjock, trubbig, till largen svartgra , 

 nied tjock fri spets och kantcr, vid basen bevapnad med 

 en ma'ngd kardlikt siftande livassa tander ; yallockcn be- 

 taekte af hiulen samt med sma, fhia fjall ; forlockets bakre 

 kant, nastun tvar; kindbcnsmitsklerne tunna. 



Sidolinicn aldeles rak, ntan nagot tecken till bojning, 

 sa fin att den med inoda synes , sauit litet intryckt. 



Brostfenorne smalt rhomboidiske , med afrundade horn 

 och dubbclt tvadeite strjilar, af hvilka de medlersta G 8 

 langst, sanit de i bada kanterne nastan lika langa , 

 human mycket tunn : sammanlagda aro de spetsigt lan- 

 c,ettformige. 



Bukfenorne smala , spetsige , med mjuka cirrhformige 

 stralar , af hvilka den forsta ar starkt utstaende , den an- 

 dra och tredje nagot mindre, den tredje stralen langst, 

 hinnan tunn. 



Rt/f/f/fenornc tvanne, den forsta borjar strax bakom 

 nackbensutskottet , med forsta stralen temligen tjock och 

 lang, de ofrige kortare och harfina, samt hinnan ytterst 

 tunn , hela fenan Jigger sankt i en fordjupning mellan rygg- 

 musklerne , och stracker sig an da till borjan af den andra^ 

 som ar mera hog och grofslralig, den ar nastan jamnhog 

 och helbraddad , saint neclgar i en afrundad vinkel till 

 stjertfenan , med hvilken den dock ej ar forenad , stralarne 

 aro i yttersta andan enkelt tvadeite , och inneslutas af den 

 tjocka hinnan som tyckes bildad af en den alUnamia ofver- 

 hudens dupplicatur. 



Analfenan hegynner midt under andra ryggfenans elfte 

 strale , nastan jamnhog, i kanten trubbigt grofsagad , 

 racker ej fullt sa langt emot stjerten som ryggfenan ; 

 stralarne och hinnan likna den lorres. 



