348 



genom vexelvisa blad , som afven a'ro mera smatandade 

 an ffcrhallandet vanligen ar med den af mig beskrifna form. 

 Jag tviflar dock ingalunda att denna figur hor till 11 agon 

 af de former som ligga mellan E. oriyanifolmm och alpinum. 



Epilobium alpinum L. Wahl. Lapp. 181. Fl. Dan. t. 

 322. Svensk Bot. t. 707 f. 1. M. K. Deutschl. Fl. 3. 

 23. Koch. Syn. 242. E, pahistre p. minus "Wini. Grab. 

 Fl. Sil. 1. 374. 



Hab. passim in alpibus optime ad et supra tenninuni 

 betulae: v. c. in Hackfjeld ad llovbelderen, Vattendal, inter 

 Lyse et Lysdal; in Dovre praesertim legi inter Kongsvold 

 et Snohattan ; ad Grotten Romsdaliae. 



Radix repens. Gaulis procumbens radicans 1 2 polli- 

 caris stolones breves saepe numerosos in feme emittens sim 

 plex 1 3 floras teres 1. ob margines foliorum decurrentes 

 subangulatus bifariam tenuiter pubescens ceterum glaberri- 

 mus saepius totus purpurascens florens apice incurvus ut 

 tota planta ante maturitatem cnpsulae form am sigmoidearn 

 saepissime offerat. Folia pauca obtasa opposifa suprema 

 alterna infima et stolonum sublingulata cetera oblonga, 

 breve petiolata petiolis decarrentibus (suprema sessilia) 

 glaberrima integerrima 1. denticulis paucis valde obsoletis 

 notata. Flores brevissime pedicellati. Laciniae calyc. ob- 

 longae obtusae saepius glaberrimae purpnrascentes. Petala 

 prioris calycem dtiplo superantia (alba vix vidi). Stigma 

 clavatum. Germen deflexurn tenuiter patenti-pilosum. Cap- 

 sula glabra demum erecta. Semina prioris. 



Figuren i Svensk Bot. ar mycket god ; deremot fore- 

 stalles vexten i Flora Dan. for mycket tipratt och storre 

 an den vanliga och mest karakteristika formen (sa framt 

 man vill skilja E, alpinum fran E. or iyani folium). For min 

 del maste jag tillsta att ju mera jag betraktar den svit af 

 mellanformer, som a'ro mellan E. alpinum och de med den 

 narslagtade sa kallade arter, desto mera stadgas min ofver- 



