349 



tygelse att de bora forenas till en entla art; och jag skulle 

 till och med ej vara obenagen att, i likbet med Wimmer, 

 lafa E. palustre oka sallskapet ; ty elmru skiljda och olika 

 extremerna af dessa former (t. ex. den stora upratta bred- 

 bladiga E. oriyamfolium , den lilla kulliggande Sformiga E. 

 alpinum, den smalbladiga hvitblommiga E. nutans och den 

 ofverallt hariga upratta E. palustre) an kunna synas, sa 

 behofver man knappast mera an en dag i Juli manad gora 

 en exkursion pa Dovre for att triiffa former, om hvilka 

 man stadnar i fullkomlig ovisshet till hvilken af dessa fyra 

 arter de bora hanforas; och de arter, hvilka bero pa na- 

 got mer eller inindre betydlig pubescens eller nagot bre- 

 dare eller smalare blad, aro i sanning icke af mycket 

 varde. 



Epilobium nutans Horn. Fl. Dan. t. 1387. Sommerf. 

 Supl. p. 17. E. alpimtm ft. Horn. Plantel. 1. 425. E. 

 palustre ft. Htn. Sk. Fl. ed. 3. p. 91. 



Hab. ad rivulos et in uliginosis ad Kongsvold in Dovre 

 bine hide ; optimum legi inter Kongsvold et Sprenbacken 

 d. 25 Juli 1837. Aderat etiam inter plantas, quas e Sol- 

 lien Guldbrandsdalige communic. Sommerf eldt, 



Caespitose crescit. Radix subrepens fibras longas tenues 

 albas emittens. Gaulis simplex basi radicans ceterum ere^ 

 ctus florens apice nutans, digitalis 1. parum ultra, inferne 

 subangulatus superne teres et ibi praecipue parce pubescens, 

 pube tenui incurvato-adpressa. Folia omriia obtusa, infe- 

 riora opposita elliptica in petiolum infra subinflatum am- 

 plectentem attenuata integerrima I. tenuissime remote-denti- 

 culata; superiora saepius alterua linearia 1. lineari-oblonga 

 sessilia denticulis minutis obtusis subrepanda, margine 

 ejusmodi villo ac caulis praedita decetero, sicut fol. inf.,. 

 glaberrima subnitida praesertim infra et margine baud raro 

 rubentia. Flores 34 in apice caulis nutantes pedicellati 

 pedicellis villo tenui albido vestitis. Laciniae cal. oblongae 



