* ) o ( ^ 26? 



tals varre med jarnrande och fkrik, i fynner- 

 het n.u Pat. ville vanda fig, fttta fig up, el- 

 Jer hofta. De hade intet nagot fixeradt dal- 

 le, utan futto nu i RegioHypogaftrica, hvar- 

 aft de maft togo fin b6rpn, nu kringNaflen, 

 i Hypochondria, Epigaftrium, Ryg e n> Bro- 

 ftet och emellan Axiarna. Hufvudvark klaga- 

 de ingen 6fver. Torilen och hettan voro, 

 utom i f6rfta borjan, ganfka mattlige och nar 

 fjukdornen varat nagof, f6ga mer dn naturli- 

 ge Under exacerbationerne infun/io fig ang- 

 /lan och befvarad refpirafion. Ofver hofta 

 klagades allmant. Kiakning m^rkres fom of- 

 laft och upforde litet flem och galla, men 

 var dock aldrig mycket haftig. Tungan var 

 i b5rjan torr och ftraf, blef fe<Jan fuktigoch gul- 

 Hemmig Smaken var bafk, matluften f6rlo 

 rad. De flafte voro fallne t6r obftruftionj 

 (allan yppade fig Diarrhea fftfcln langre fram 

 i fjuS<domen. Anfallen (lutades mycket fallati 

 med allman fvett, vanligaft var den ringi, par- 

 tie! 6fver br6ft och hufvud. Lifmodren drog 

 fig mycket langfamt tilhopa /rackte Mere dygn 

 efter f6rlofsningen up til Naflen och daro^f- 

 ver, var hard, kn6!ig och mycket 6m Of- 

 faft vifte fig Lochia alsintef, eller helt litet 

 bleke och ftinkande. Nagon gang voro de 

 ordentelige, ibland ymnige midt under fjuk- 

 domtns haftighet. Gin/ka fa faknade Mjdlk 

 i br6ften ftrax vid fjukdomens b6rjan, men 

 den aftog i man fom febcrn fonfor. Aldrig 

 R 4 f6r- 



