224 * ) O ( ^ 



tvatta och fy Matronan har en Sal med flo- 

 ra Skap, fulla med Linne, dar hon later dem 

 fom kunna, fy, fticka och marka* 



Langt ifran, at bar fa hora et ohyggligt 

 dan af fjattrar ochjsedjor, uflingars jammer- 

 (kri, pifkande och gisfiande, fe figurer med 

 knapp ffienni/ko&apnad faftiafte vid vaggar- 

 na, el!er inftangde i kartrar, v^ltrande i fin 

 egen track, har man vid Ik6tfeln antagit en 

 plan fom hedrar menfkiigheten. Vaktare och 

 Vakterflior, fran barndomen danade til gal* 

 ningars vard ? aro fa vane at omgas ired dera, 

 at de af blotta ogonkaften och gefter d6m- 

 ma til deras upforande. Aldrig bemotas de 

 med nagon hardhet, tvartorn, man anfer detn 

 lorn barn 5 jollrar rred dem, fmickrar deras 

 b5jelfer ? omfom genom fnta prefenter, fSker 

 vinna derss Wrtroende, 6cnfom genom vifad 

 alfvarfamhet balla dem i ordning. 



Ar nagon fa galen, at han med lampor 

 ej kan ftyras, paklades honom en Strait. Wa- 

 ijlcoat (en troja med flutnaarmar, fa gjord, 

 at handerne lagde i korfs, kunna bindas) oc'h 

 han har anda frihet at ga ut. Skulle nagon 

 vara (a hogft rafande, at detta ej f6rHar 3 fat- 

 tes en Jank emellan benen ? men han Ranges 

 ej in, utan far vara med de andra* Pa det- 

 ta iatt kunna fa vaktare och vakter/kor, hal- 

 la ftyr pa en mangd galningar. Ja man vill 

 ej en gang vifa, at man mifgta'nker dern f5r 

 cagot ondt. De vakthafvande Iro i iina rum 



tch 



