50 



samme Middel, og kun det civiliserede Menneske, kan til- 

 egne sig den stolte Titel at vaere Naturens Herre. Af dette 

 Forhold mellem Instinkt og Aand vil det blive klart, hvor- 

 for de underfuldeste Instinkter herske hos de lavere Dyr 

 man erindre blot Biernes og Myrernes maerkvaerdige Arbejder 

 og hvorforkim enkelte fmdes hos de hejereDyr, det vil 

 blive klart hvorfor Instinktet er saa meegtigt hos Harriet 

 og den Vilde, rnedens det hos det voxne og civilicerede 

 Menneske neppe bemaerkes. Tilvisse havde Linne Ret, da 

 nan stillede Mennesket 0verst i Dyreraekken, det er ved 

 mange tildeels uopleselige Baand knyttet dertil. 



Ved en physiologisk Behandling af et Emne som det 

 foreliggende og som anf0rt kan der kun indromrnes 

 Naturvidenskaben Ret til at tale med herom bliver det 

 imidlertid en uafviselig Fordring at angive, om og hvorvidt 

 den her udviklede og forsvarede Anskuelse af Instinktets 

 og Aandens gjensidige Forhold kan anskueliggj0res ved et 

 tilsvarende Forhold mellem den dyriske og menneskelige 

 Organisation. Dette Spergsmaal skal derfor her draftes, men 

 kun korteligen, da en speciel Indsigt i de herhenh0rende 

 Forhold maa s0ges i vedkommende let tilgjaengelige Laere- 

 b0ger*). Naturligviis vil Opmserksomheden her vaere at 

 henvende paa Nervesystemets Centraldele og da isaer Hjer- 

 nen, thi det behoves ikke her at udvikles, at al Intelligents 

 og Bevidsthed der have deres Saede, og Sporgsrnaalet vil da 

 blive, om den sammenlignende Anatomi liar efterviist en 

 til det forskjellige aandelige Standpunkt i Dyreraekken 

 svarende Udviklingsgrad af Hjernen. Svaret herpaa vil 

 imidlertid blive absolut benegtende; thi ikke blot har den 

 sammenlignende Anatomi vaeret ude af Stand til at paa- 

 pege nogen vaesentlig Saeregenhed for den menneskelige 



*) cfr. saaledes Kschricht: Tolv Foredrag af Lreren om Livet. Pag. 

 256-271. 



