49 



Vilde paa Sydhavets 0er, thi dette vil man dog ikke kunne 

 forklare som udgaaet fra Overlevering eller Erfaring, 

 men man vil blive n0dt til at anerkjende, at denne Over- 

 eensstemmelse skyldes den samme Grund, der gjer at 

 Svalen bygger sin Kede eens, hvor i Verden vi saa traeffe 

 den. Man vil da komme til at indsee, at saalaenge Men- 

 nesket ikke har haevet sig til Kulturlilstanden, saalaenge 

 lyder ban Instinktet, og dette tvinger ham da til at ind- 

 rette sine Handlinger med den samme Uforanderlig- 

 hed, som vi allerede have beimdret hos Dyrene. Man 

 kan finde dette Factum nedvaerdigende for den Menneske- 

 natur, om hvis umaadelige Overlegenhed over Dyret \i saa 

 gjerne ville vaere overbeviste, eller man kan finde det fuld- 

 komment overeensstemmende med Menneskenaturens Vae- 

 sen, men man kan i intet Tilfaelde unddrage sig fra Aner- 

 kjendelsenaflnstinktetslndflydelse, thi den paatraengersig selv. 

 Efter hvad her er udviklet vil meget af det Ufor- 

 klarlige og Gaadefulde ved Instinktet falde bort, man vil, 

 som f0r er sagt, nu kunne haeve sig til en Theori 

 for Instinktet. Man vil have sect, at Dyrene ikke alene 

 have Instinkt, men ogsaa Intelligents , og at Menneskene 

 ikke alene have Intelligents, men ogsaa Instinkt, og at 

 dette isaer hersker i Barnealderen og i Naturtilstanden. 

 Det hersker altsaa der, hvor Aanden endnu ikke er ud- 

 viklet, og trsenges tilbage der, hvor Aanden er udviklet nok, 

 til at Fornuft og fri Villie kunne lede. Mellem Instinkt 

 og Aand er altsaa ingen Modsaetning, men Instinkt er 

 Aand paa et saereget Udviklingstrin. Saalaenge 

 Aanden ikke er udviklet nok til at herske over Naturen, 

 saalaenge hersker Naturen over Aanden og tvinger den til 

 at handle stedse paa samme uforanderlige Maade ; thi TS'a- 

 turen bruger til Opnaaelsen af samme Ojemed stedse 



4 



