43 



for Dyret vil med del Samme stige. Han vil see, at 

 dette stumme Sprog paa ingen Maade er eens for alle 

 Dyr eller endog for alle Dyr af samme Art; jo mere for- 

 aedlet og udviklet Dyret er blevet ved Omgang med Men- 

 nesket, desto mere udviklet og foraedlet er ogsaa dets 

 stumme Sprog man sammenligne blot den kultiverede 

 Stuehund med den bundne, sig selv overladte Gaardhund 

 og del vil allerede heraf blive klart, at den gjaengse 

 JJenaevnelse Instinktsprog er uheldig og vildledende. 



Med Hensyn til Forekomsten af et Lydsprog bos Dy- 

 rene, da bar jeg tidligere angivet de Grunde, der fore- 

 komme mig at tale for, at ogsaa Dyrene have et Sprog, 

 aldeles analogt med Menneskenes og kun forskjelligt ved 

 dets mindre Udvikling*). Det vil derfor vaere tilstraekkeligt 

 her at tilfeje, at ogsaa dette Lydsprog bos Dyrene kan 

 udvikles og foraedles, eftersom Dyrene selv ved Omgang 

 med Mennesket foraedles og udvikles, men paa Grund af 

 sin ringere Udvikling bar dette Sprog ikke kunnet indvirke 

 foraedlende paa Dyreslaegterne , medens derimod Sproget 

 for Menneskeslaegten bar vaeret den maegtigste Leftestang 

 til Udvikling, etMiddel uden hvilket Menneskeslaegten aldrig 

 vilde vaere kommen videre, men bestandigen havde maattet 

 gjennemgaae den samme Udviklingsraekke forfra, hvad Dy- 

 rene idetmindste i deres vilde Tilstand endnu maae. 



En saeregen Omtale paa Grund af de deraf flydende 

 praktiske Resultater fortjener den for Mennesket og Dyret 

 fcelles Selskabelighedsdrift. Denne Drift, der naturligen 

 henviser Mennesket til Samliv med sine Lige og ufejlbar- 

 barligen haevner sig ved Eensidigbed og stivsindet Dumbed 

 bos den, der under sin Udvikling troer sig for god til at 



*) Cfr. dene Tidsskrift II, Pas. '55 58. 



