

Dyrisk Instinkt og menneskelig Fornuft, 



en sammenlignende Fremstilling 



af Cand. med. Erik Hoist. 



ftn characteristisk Egenskab ved al Naturforskning over- 

 hovedet og den nyere Tids isaerdeleshed er en frem- 

 lierskende Tilbejelighed til ikke at ansee nogensomhelst 

 Antagelse, der vedrarer Naturvidenskaben, for umiddelbart 

 given og saaledes ophojet over eller uvardig til viden- 

 skabelig Undersegelse. Tvertimod inddrages bestandigen 

 Here og flere saakaldte selvindlysende Sandheder under 

 Videnskabens pravende Bebandling og blive ferst derefter 

 udsendte som Sandheder eller afviste som Vildfarelser, og 

 i denne sin Straeben efter Sandhed kan da Videnskaben 

 ingensomhelst Hensyn tage til forudfattede Meninger eller 

 Fordomme, om de end ere nok saa udbredte. Det er og 

 maa vaere Videnskaben aldeles uvedkommende og lige- 

 gyldigt, om de af den udledte og opstillede Kesultater 

 enten umiddelbart eller i deres Konsekventser stemme med 

 de gjfPldende Anskuelser, eller ikke, eller om de endog 

 kunde synes at true med at vende op og ned paa det Be- 

 staaende. Og Videnskabens Dyrjtere kunne ganske roligen 

 overlade de af dem vundne Resultater til sig selv, thi Er- 

 faringen liar til alle Tider tilstraekkeligen \iist , at de 

 efterhaanden vide at arbejde sig gjennem og gj0re sig 

 , om end Fordom og Uvidenhed nok saa me^et 



3* 



