30 



med Luften, og man opholder ikke Fiskenes Udvikling, 

 der hos nogle Arter begynder snart efter Befrugtningen. 

 Men en laengre Forsendelse paa denne Maade bliver altfor 

 dyr og vanskelig; man maa da vide at hjaelpe sig. Det, 

 som det kommer an paa, er at ^Eggene have Vand og 

 Luft; fugtig Luft gjar altsaa samme Gavn som frisk Vand. 

 Man anbringer derfor ^Eggene mellem Gjenstande, der 

 holde paa Fugtigheden uden at gaae i Forraadnelse , f.Ex. 

 lagvis mellem vaadt Linned eller Papir i flade Kasser; 

 efter Ankomsten til Bestemmelsesstedet, aabner man Kas- 

 sen og skyller J^ggene forsigtig ud i Udklaekningskummen. 

 For at forebygge Udtorring, St0d osv. udforer man Kassen 

 med vel vadsket .Mos, som man gj0r fugtigt, eller med 

 vaadt Leer, Gips eller Kul. Frygter man Frost, kan man 

 ssette Kassen i en Kurv eller Kasse , godt indpakket. i H0, 

 Mos, t0rt L0v eller desl. De ^Eg, der klaebe sig fast, 

 maa man heist forsende uden at tage dem op af Vandet; 

 kan det ikke lade sig gj0re, vikler man dem med de 

 Gjenstande , hvorpaa de sidde , ind i vaadt Linned og laegger 

 dette i en Kurv med Halm eller Graes og anvender forresten 

 den n0dvendige Forsigtighed , for at det ikke skal blive t0rt. 

 Kan man lade Udklaekningen begynde paa samme Sted 

 som Befrugtningen eller kun i kort Afstand derfra, er det 

 bedst at opsatte Flytningen, indtil Halvdelen eller de to 

 Trediedele af JEggets Udviklingsperiode ere for!0bne, d.v. 

 s. indtil det Tidspunkt, da Fosteret tydeligt sees med 

 blotte 0ine, og dets 0ine vise sig som to tydelige 

 sorte Prikker. Kan det ikke skee, b0r man indpakke 

 og forsende dem jo f0r jo hellere efter Befrugtningen; 

 thi er Udviklingen f0rst begyndt og naar Vandet er 

 nogenlunde varmt, skeer det snart er ^Egget meget 

 f01somt mod ydre Indvirkninger. 



