150 



forskjelllg Maade gj0r siggjeldende naar saaledes den senere 

 Tids Forseg have vist, at hybride og som saadanne ufrugtbare 

 Traeer voxe hurtigere og opnaae en anseligere Vaext end 

 den frugtbare Moder- eller Faderplante, og naar man bar 

 fundet, at enaarige urteagtige Planter (t. Ex. Resedaen) 

 lade sig omdanne til fleraarige med en trseagtig Stengel 

 ved at borttage Blomsterne , inden de saette Frugt , saa 

 skulde man mene, at det ogsaa hosElfenbenstrseets Hanplante 

 vardet Naaringsstof, der skulde have tjent til Dannelsenaf Frugt 

 og Fr0, som kommer Stammen til Gode og giver den en 

 anseligere Vasxt end den ellers vilde have faaet -- men 

 paa den anden Side staaer denne Forklaring i Modstrid 

 med den relative St0rrelse bos andre Tveboplanter, hvor 

 nemlig Hunplanten er st0rre end Hanplanten (Hunplanten 

 af Araucaria imbricata skal saaledes opnaa en H0ide af 

 150', medens Hanplanten kun bliver 40 50'). De 

 utallige smaa Hanblomster danne en kj0det trind Kolbe, 

 som sidder paa en kort Stilk, der er omgiven af 3 4 

 store hylsteragtige Blomsterblade ; 3 4 Kolber komme frem 

 paa samme Tid og ha3nge ned fra Midten af den anselige 

 Krone. De ligne Dunhammerens Kolbe, men ere meget 

 Fig- 2. st0rre, 3' lange og 4" tykke; desuden er der 

 den Forskjel, at hos Dunhammerne dannes 

 st0rste Delen af Kolben af Hunblomsterne. 

 Hver lille Hanblomst er forsynet med et lille 

 Blomsterblad (Fig. 2 a) og bar et 3bladetBlom- 

 sterdaekke , St0vdragerne ere tilstede i stort 

 Antal (36), og den smalle St0vknap er ved 

 Grunden befaestet til en lang St0vtraad. Hun- 

 Fig. 2. En Hanblomst (^ \ nat. Storr.) , hvor alle Slevdragerne 

 paa en na3r ere afskaarne lidt nedenfor Midten. 



