152 



hud (a), er saaledes meget tyk, benhaard, bestaaer af tre 

 ved Farve og Bygning tydelig sondrede Lag og losner sig 

 fra Freskallens indre Lag, den saakatdte Kjernehud (c), 

 saa at der opstaaer et tornt Rum mellem dem. Paa Kjerne- 

 huden sees i Naerheden af Navlen en lille vorteformig Op- 

 heining (d), der under Spiringen 10sner sig som et lille 

 Laag. Skalhuden er paa dette Sted ogsaa tyndere og fal- 

 der af som et Laag (e), saa at der som oftest findes et. 

 Hulpaa de Fr0, som gaae iHandelen. Run Planter med en 

 meget haard Freskal, isser mange Palmer, ere forsynede 

 med et saadant Laag (Kimlaag). Fr0ets Kjerne bestaaer 

 af et meget stort snehvidt og benhaardt Fr0hvidelegeme (f) 

 og en ganske lille Kimplante (g), som ligger i Naerheden 

 af det Sted, hvor Fr0et er hseftet til Fr0stolen. Vi skulle 

 ret strax naermere betragte Fr0et, da det er det, som le- 

 verer det elfenbenagtige Stof; men vi ville f0rst gj0re os 

 Rede for denne maerkelige Plantes Stilling i det naturlige 

 System og dens geographiske Udbredning. / 



Dens palmeagtige Vaext og ufuldkomne Blomster vise, 

 at den maa henf0res til Tretalsplanternes store Afdeling. 

 Af disse ere isaer fire store Grupper at maerke: de Graes- 

 agtige, de Lilieagtige, de Kolbeblomstrede og Palmerne. 

 Til disse sidste kan vor Plante ikke h0re; thi Palmerne 

 have meget fuldkomnere Blomster med et regelmaessigt 

 Gdelt eller Gbladet Blomsterdaekke og 6 St0vdragere; 

 endnu mindre vil den kunne henf0res til de to f0rstnaevnte 

 Grupper. Der bliver saaledes kun de Kolbeblomstrede 

 tilbage, med hvilke ogsaa Elfenbensplanten stemmer n0ie 

 overens i alle de vsesentligste Charakterer. De Kolbe- 

 blomstrede udmaerke sig nemlig alle ved smaa ufuldkomne 

 som oftest n0gne Blomster (o: uden Blomsterdaekke), som 

 sidde paa en tyk kj0det Axe og danne den Blomsterstand, 



