223 



B0rster, som Myrerne af og til tage i Munden og med 

 stor Begjaerlighed udsuge, saa at der ikke kan vaere Tvivl 

 em, at de afsondre en for Myrerne behagelig Vaedske. 

 Disse blinde, dorske Dyr forlade , som allerede deres Or- 

 ganisation antyder, aldrig Tuen; de ere aldeles priisgivne 

 Myrerne, som ogsaa serge for dem i Alt. De fodre dem, 

 holde dem rene for St0v ved at stryge dem med Anten- 

 nerne, fere dem med sig, naar de udvandre til nye Colo- 

 nier, og bringe dem i Sikkerhed, naar Tuen,angribes, kort 

 sagt, de gjer Alt det for dem, som Mennesket gjer for 

 sine Huusdyr, idet de tilfulde vide at vurdere det Produkt, 

 som de yde dem. Spaerrer man en Claviger inde og for- 

 syner den tilstraekkeligt med Honning eller op!0st Sukker, 

 saa rarer den det dog ikke, men d0er afSult; det bedste 

 Beviis for, at den ikke kan leve uden Myrernes Hjaelp. 



Foruden Bladlusene og Slaegten Claviger beboe ogsaa 

 andre Insekter Myrernes Tuer; talrige andre, de saa- 

 kaldte Myrevenner (Myrmicophiler), have der enten 

 et Hjem eller dog et Tilhold. Af Biller alene finder man 

 saaledes af een Familie, nemlig Rovbillerne (Staphy- 

 lini), ikke mindre end omtrent halvandethundrede Arter, 

 fordeelte paa naesten 20 Slaegter; ligeledes finder man 

 Taeger og Fluer, men langtfra ikke i et saa stort Antal Arter. 

 Det er meget vanskelig at oplyse, hvorvidt alle disse 

 staae i Forhold til Myrerne og da i hvilket. Saaledes spiller 

 en Slaegt af Rovbillerne, nemlig Lomechusa, maaskee 

 samme Rolle hos Skovmyren, som Claviger hos den gule 

 Myre, andre ere maaskee kun tiltrukne af den i Tuen 

 herskende h0ie Temperatur, medens andre maaskee leve 

 af Myrernes Excrementer. 



Angaaende Myrernes Liv om Vinteren bar der, 

 ligesom i mange andre Puncter af deres Naturhistorie , 



