233 



s 



De fire Planeter, der ere naermest ved Solen, Mer- 

 kur, Venus, Jorden og Mars, ere i denne Henseende 

 listen ens stillede ; den Tid , de bruge til en Omdrejning 

 omkring deres Axer, er paa del allernaermeste den samme. 

 Det kan da vaere tilstraekkelgt for deres Vedkommende at 

 undersoge Forholdet paa Jorden. Ved nejagtige Udmaa- 

 linger af Jordens Sterrelse bar man fundet, at ^Ekvators 

 Gjennemsnitslinie er 1719 Mile, medens Jordaxens Laengde 

 er!713, en Forskjel, som er saa ringe, at den ikke faaer 

 nogen betydelig Indflydelse paa Tyngden. Heller ikke den 

 midtpuuktflyende Kraft under ^Ekvator er stor i Forhold 

 til Tyngden, ikke storre end at et Legeme, der vedPolen 

 trykker med en Kraft af 194^ M , taber 1 M ved at 

 flyttes til JEkvator, og at det Hum, der ved Faldet gjennem- 

 10bes i et Sekund, er omtrent \ Tomme starre ved Po- 

 lerne end ved ^Ekvator. Det er kun ved nejagtige Maa- 

 linger, at man paa Jorden er istand til at paavise en 

 Aftagen af Tyngden, alt som man naermer sig ^Ekvator; i 

 det daglige Liv er den aldeles uden Indflydelse. Gaa'vi 

 derimod over til de fjernere Planeter, stiller Sagen sig 

 ganske anderledes. Her kjende vi rigtignok kun for Ju- 

 piters og Saturns Vedkommende Omdrejningstiderne , som 

 ere betydelig mindre end ved Jorden; men man t0r an- 

 tage, at det samme gjaelder for Uranus og Neptun. 



Medens Jordens Omdrejning om Axen foregaaer i 

 24 Timer, bruger Jupiter kun 9 Timer 55Minut; ethvert 

 Sted i dens ^Ekvator gjennemlober i den Tid 62,888 Mile, 

 altsaa i hvert Sekund 1^ Mil, medens et Sted i Jord- 

 aekvatoren kun gjennem!0ber lidt over ^ Mil i Sekundet. 

 Hastigheden og dermed Centrifugalkraften er altsaa langt 

 st0rre paa Jupiter, og den maa derfor i en betydelig 



