249 



Det Sted, hvor Formerkelsen bar den sterste Varig- 

 hed, er under 23 27' Brede, hvor den begynder med 

 188 Dages Formorkelse, afbrydes derpaa i 52 Dage paa 

 Grund af det sterste Ringmellemrum og saa alter varer 

 3,261 Dage (naesten 9 af vore Aar); derpaa felger alter 

 en Afbrydelse paa 52 Dage og endelig igjen 188 Dages 

 Formerkelse, frembragt af den yderste Ring. For de 

 Sleder, der ligge fjernere fra ^Ekvator end den 66de Brede- 

 grad, ere Ringene, som det ovenfor er sagl, ikke synlige 

 og kunne altsaa heller ikke bevirke nogen Formerkelse. 



Del er nu lei al indse, al Ringene maa have en 

 ganske overordentlig Indflydelse paa Vinterens Beskaffenhed, 

 idet de hele Aar igjennem forhindre al directe Varme- 

 meddelelse fra Solen til store Straekninger af Planelen, 

 og del er aabenbarl, at Livet paa Saturn, forsaavidt el 

 saadanl gives, maa vaere indrettet i Overeensstemmelse 

 med disse mrerkelige Lys- og Varmeforhold. 



Endnu slaar der en Ting lilbage at omtale ved Pla- 

 neterne: det er deres Overfladers Beskaffenhed. 

 Her laegge imidlertid de store Afstande saamange Vanske- 

 ligheder ivejen for os, at del kun bliver meget sparsomme 

 Oplysninger, Kikkerlen kan give os. Paa Merkurs og 

 Venus's Overflader ere de iagttagne Plelter saa ubestemte, 

 al der intet kan siges om dem. Paa Mars trade merke 

 Pleller lydeligl frem ; de ere fremstillede lyse paa omstaaende 

 Kort over de lo Marsluilvkugler. Midten af hverl Korl er 

 Polen, Begraendsningen ^Ekvator; de to Cirkler ere den 

 30te og den 60de Bredecirkel. De punkterede Cirkler i 

 den sydlige Halvkugle anlyde den stersle og den mindste 

 Udslraekning af Polarisen , som paa den nordlige Halv- 

 kugle er lilstraekkelig begraendset af de omgivende lyse 

 Pletter. 



