251 



tidligere anf0rte maa antage ikke ubetydelige Vandmassers 

 Tilstedevaerelse paa Mars, saa turde det vel ikke vaere for 

 dristigt at antage de m0rke Dele af Overfladen for Vand. 

 lagttager man Venus's Skikkelse, naar kun en Del af 

 den mod Jorden vendte Side er oplyst, saa viser det sig, 

 at Graendsen imellem den lyse og den merke Del er tem- 

 melig ujevn, og at denne Ujevnhed forandrer sig neesten 

 fra Time til anden. Paa Merkur er det kun paa et en- 

 kelt Sted, at en saadan Ujevnhed bar vist sig, nemlig lige 

 i Spidsen af det ene Horn, som man ser, naar kun en 

 lille Del af den oplyste Merkurskive vender imod os; 

 dette Horn er afrundet, medens det andet er fuldkommen 

 spidst. Disse Afvigelser fra den Form, disse Planeters 

 Skiver maatte have , dersom de vare fuldkomne Kug- 

 ler, kunne ikke forklares paa anden Maade, end ved at 

 antage betydelige Overfladeujevnheder, Bjerge og Dale. 

 For Venus's Vedkommende bar man udregnet, at den 

 maa have Bjerge med en Hajde af omtrent 140,000 Fod 

 eller henved 6 Mile. Paa Merkur maa det Bjerg, der 

 kaster sin Skygge over Spidsen af det ene Horn, have en 

 Hajde af omtrent 64,000 Fod eller 2| Mile. Disse Pla- 

 neter have altsaa Bjerge, der i Hojde langt overgaa de 

 hejeste Bjerge, vi kjende paa Jorden, og som vidne om 

 at umaadelige Kraefter have vaeret og maaske endnu ere 

 virksomme i Planeternes Indre. 



