157 



Overensstemmelse i den indre Bygning. Heri viser der 

 sig den sterste Forskjel, som man vil fmde ved at be- 

 tragte en meget tyndPlade af en Tand under Microscopet. 

 Tandsubstantsen viser sig da som sammensat af utallige 

 yderst tynde svagt forgrenede Kalkrer, som 10be parallel! 

 med hverandre i svage b01geformede Bugtninger. 



En Fortykning a/ Cellehinden er som alt bemaerket 

 almindelig i saadanne Plantedele, som skulle have en 

 lang Varighed , og som i lang Tid skulle taale Om- 

 givelsernes Paavirkning. Uden den vilde Traeernes Ved 

 ikke have den fornodne Fasthed og Haarhed, uden den 

 vilde Wellingtonsfyrren*) ikke have vaeret istand til at 

 haeve sig til en Heide, der er meget over dobbelt saa 

 stor som Rundetaarns, og ikke kunnet modstaae Aartusin- 

 ders Storme. Her indsee vi let, at et saadant Forhold i 

 Gellens Bygning er paa sin Plads; men hvorledes bringe 

 vi det i Samklang med Fr0hvidens forbigaaende Rolle som 

 Naeringsmiddel for den spsede Plante ? Er det ogsaa muligt 

 at ' denne haarde benagtige Substants ligesom Melstoffet 

 under Spiringen igjen kan oplases og forvandles til Sukker 

 og Stivelsegummi (Dextrin)? Lader os da see, hvad der 

 foregaaer ved Spiringen af Elfenbensplantens Fr0. Naar 

 Fr0et har ligget nogen Tid i Jorden, begynder den lille 

 Kimplante at vaagne af den Dvaletilstand , i hvilken alle 

 dens Livsvirksomheder have vaeret standsede. Den Del 

 af Fr0skallen, som ligger lige ud for Kimen, 10sner sig og 

 falder af som et Laag. Herved opstaaer en lille Aabning 



*) Wellingtonia gigantea, det heieste af alle bekjendte Tracer (over 

 300 Fod), voxer paa Californiens Bjerge. 



