159 



Planter. Man maa derfor antage, at de i den oprindelig 

 tyndvaeggede Celle senere afsatte Lag (Forty kningslagene) 

 uagtet deres store ydre Lighed med tilsvarende Dannelser 

 i Vedcellerne hos andre Planter dog i deres indre (phy- 

 siske og chemiske) Forhold ere meget forskjellige fra disse , 

 og fornemmelig at de besidde en langt st0rre Oplose- 

 lighed*). 



Uagtet Elfenbensplanten har vaeret kjendt siden Slut- 

 ningen af det forrige Aarhundrede, da den blev opdaget 

 af de spanske Botanikere Ruiz og Pavon og beskreven i 

 det af dem i Madrid 1798 udgivne store og for sin Tid 

 fortrinlige Vaerk: Systema vegetabilium Florae peruanae et 

 chilensis, uagtet den blev gjenfunden afHumboldt ogBon- 

 pland under deres beromte Reise i Sydamerika, og uagtet 

 Freene (under Navn af Elfenbensn0dder, Bennadder eller 

 Stennedder) i de sidste 20 30 Aar have udgjort en al- 

 mindelig udbredt Handelsartikel, saa er det dog ferst i den 

 allerseneste Tid at man er kommet paa det Rene med denne 

 Plantes egentlige Natur, efterat Purdie, der reiste som 

 botanisk Samler forHaveselskabet i London, havde hjemsendt 

 levende Planter, af hvilke flere Exemplarer allerede have 



') Dette bestyrkes ogsaa ved den chemiske Undersegelse af Frehviden 

 hos denne Planle, som er foretaget af Mulder. Han fandt nemlig, 

 at Cellerne her bestaae af et Stof, som kun er lidet forskjelligt 

 fra Cellestoffet (Cellulose) og har samme chemiske Sammensaetning 

 som detle. Naar man nu veed, at den unge Celles tynde, til Om- 

 dannelsc skikkede, Hinde netop adskiller sig fra den aeldre stive 

 fortykkede Cellehinde derved, at den bestaaer af Cellulose, medens 

 den aeldre Cellehinde beslaaer af Traestof (Xylogen), saa kan man 

 ogsaa lettere forstaae at Cellerne i Elfenbensplantens Frehvide 

 uagtet deres Tykkelse og Haardhed kunne omdannes til Naerings- 

 stof for den spirende Plante. 



