238 



Der er altsaa en meget betydelig Forskjel mellem Lys- 

 forholdene paa de forskjellige Planeter, en Forskjel, som 

 vi maa erindre at tage i Betragtning ved Tanken om Or- 

 ganismer, hvis Udvikling, saavidt vi kjende den her paa 

 Jorden, i h0j Grad afhaenger af Lyset, saaledes at de 

 blive blege i Farverne og svage, hvor de mangle Lys, 

 medens den storste Kraft og den sterste Farverigdom 

 udvikle sig, hvor Lyset er staerkest. De ovenfor staaende 

 Tal synes at antyde en meget svag Belysning paa de ydre 

 Planeter, men vi maa vel erindre, at den kun er svag i 

 Forhold til det meget staerke Sollys her paa Jorden, om 

 hvis Styrke man vel faar det bedste Begreb, naar det 

 siges, at det er omtrent 800,000 Gange saa staerkt som 

 det, der frembringes ved den klare Fuldmaane; Sollyset 

 paa Neptun er altsaa henimod 900 Gange saa staerkt som 

 det staerkeste Maaneskin hos os, det er som Tusm0rket 

 nogen Tid efter Solens Nedgang. 



Med Hensyn til den Varmemaengde , der fra Solen 

 kommer til Planeterne , vil Forholdet til den varmende 

 Indvirkning paa Jorden vaere det samme som for Lyset. 

 Men deraf ere vi ingenlunde istand til at slutte til Tem- 

 peraturen paa de forskjellige Planeter. Dels kjende vi 

 intet til deres egen Varme, dels kjende vi ikke deres 

 naturlige Beskaffenhed, som bar en vaesenlig Indflydelse 

 paa den Temperatur de kunne antage. Undersegelser 

 over de forskjellige Legemer her paa Jorden have nemlig 

 vist os, at den Varmemaengde , der fordres til at frem- 

 bringe den samme Temperaturforhojelse, er forskjellig for 

 de forskjellige Legemer; disse have ulige Varmefylde, 

 saaledes at man f. Ex. bruger lige saa megen Varme for 

 at opvarme 1 Pund Vand fra til 10 som for at op- 

 varme 30 Pund Guld ligesaameget. 



