239 



Jordens Omdrejning om dens Axe frembringer For- 

 skjellen mellem Nat og Dag; den Bevaegelse orakring 

 Solen, under hvilken Omdrejningsaxen bestandig peger 

 mod det samme Punkt af Himmelen , idet den staar skjaevt 

 paa det Plan, hvori Banen ligger, bevirker en regel- 

 maessig Vexlen mellem laengere Dage med kortere Naetter 

 og omvendt kortere Dage med laengere Naetter paa ethvert 

 Sted paa Jorden undtagen paa de Steder, der ligge i 

 JEkvator , r hvor Nat og Dag stedse ere lige lange. Lig- 

 nende Forhold maa findes paa de andre Planeter, for- 

 saavidt de have en Axeomdrejning , saaledes som vi vide 

 det om de sterre af dem -med Undtagelse af Uranus og 

 Neptun. 



Laengden af Degnet er meget forskjellig; den be- 

 stemmes ved lagttagelsen af Pletter paa Planeternes Ski- 

 ver. Paa Merkur er den angivet at vaere omtrent som 

 paa Jorden. For Venus's Vedkommende steder Bestem- 

 melsen af Omdrejningstiden paa overordentlige Vanskelig- 

 heder. Vel bar man fra ssldre Tider Beretning om svage 

 Pletter, som man havde sect paa Venusskiven, og man 

 har Bestemmelser af Omdrejningstiden efter disse Plotters 

 Bevaegelse; men dels afvige disse Bestemmelser saameget 

 fra hverandre, at den ene giver omtrent 24 Timer, me- 

 dens den anden giver 24 af vore Dage, dels bar det 

 aldrig senere vaeret muligt at opdage lignende Pletter, 

 uagtet Kikkerterne ere blevne langt bedre. Man kan 

 altsaa neppe bygge paa disse gamle lagttagelser. Den 

 tydske Astronom Madler bar i den senere Tid anstil It 

 nejagtige Undersegelser over Venus, naar den viser sig 

 halvmaaneformig , og har af svage Afvexlinger i Hornenes 

 Skikkelse sluttet sig til en Axeomdrejning , der skulde 

 foregaa i omtrent 24 Timer; en Slutning, der ogsaa har 



