170 



vel som Infusionsdyr, der kun bestaae af en eneste Celle ; 

 men hiin Alge maa ligesaa vel som de hoieste Planter er- 

 naeres for ei at gaae tilgrunde. Planterne indaande Kul- 

 syre, udstede lit, de indsuge af Jorden Vandet med dets 

 op!0ste Stoffer, de optage nogle af dem, udstode andre; 

 Alt dette gjer ogsaa Algen; den udvikles som eahver an- 

 den Celle, og den selv giver ved at dele sig Anledning til 

 nye Individers Fremkomst. See hverken det ne eller 

 det Andet af dette gj0r den kunstig lavede Celle ; maaskee 

 vi engang i Tiden kunne opnaae ogsaa at sammensaette 

 den saaledes, at den i sit Indre indeholder Noget, derligner 

 en Kjaerne, udenom hvilken da Indholdet og Cellehinden 

 findes ; maaskee vi kunne drive vor Faerdighed saavidt, at 

 vi faae et Legeme, som, naar det laegges under Mikro- 

 skopet ved Siden af en af en levende Deel udtagen Celle, 

 ikke kan skjemes fra den; men aldrig ville vi kunne opnaae, 

 at dette Produkt som den absolute Betingelse for sin Ved- 

 ligeholdelse fordrer at ernaeres, og aldrig, at det af egen 

 Kraft giver Anledning til nye Cellers Dannelse. Maaskee 

 vi ved at senderdele det i flere Dele kunne af den ene 

 Celle frembringe flere mindre, ligesom vi ved at sender- 

 knuse en Krystal kunne dele den i flere Dele, men af sig 

 selv, ifelge en den iboende Kraft, vil den aldrig kunne 

 gj0re det. Ktmde den det ja, saa var Forskjellen 

 hsevet; thi kunde man f0rst danne en eneste virkelig Celle, 

 saa er det intet Spring at' antage, at man med Tiden vilde 

 kunne opnaae at danne alt andet Levende kunstigt; 

 thi Alt skylder Cellen sin Oprindelse. Altsaa bar 

 selv den laveste Planteorganisme noget Charakteristisk, 

 hvorved den staaer i skarp Modssetning til selv det h0ieste 

 Uorganiske; Yttringerne af og Lovene for denne charak- 

 teristiske Egenskabs Virkemaade kjende vi, endog i de 



