190 



Insecter samle sig. Saaledes fore Dyrene et smertefuldt 

 Liv, naar Vandet paa Jordens Overflade forsvinder for So- 

 lens Lue. 



Indtraeder endelig efter lang Torke den velgjerende 

 Regntid, forandres pludselig Scenen paa Steppen. Den 

 hidtil aldrig overtrukne Himmels dybe Blaa bliver lysere. 

 Naeppe kan man om Natten skjelne det merke Rum i det 

 sydlige Korses Billede. De Magellaniske Skyers blide, 

 phosphoragtige Lysning udviskes. Selv 0rnens og Slange- 

 holderens lodrette Stjernebilleder lyse med et zittrende, 

 mindre planetarisk Lys. Som et fjernt Bjerg stiger en 

 enkelt Sky lodret op over den sydlige Horizont. Taage- 

 agtig brede de foregede Dimstmasser sig ud over Zenith. 

 En fjern Torden forkynder den oplivende Regn. 



Naeppe er Jordens Overflade befugtet, forend den duf- 

 tende Steppe overtraekkes med Kyllingier, med den klase- 

 rige Paspalum og med mangfoldige Graesarter. Pirrede af 

 Lyset udfolde de urteagtige Mimoser deres saenkede slum- 

 rende Blade og hilse den opgaaende Sol, ligesom Fuglenes 

 Morgensang og Vandplanternes sig udfoldende Blomster. 

 Heste* og Hornkvaeg graesse nu under glad Livsnydelse. I 

 det hoitstaaende Graes skjuler den smukt plettede Jaguar 

 sig. Paa Luur i sit sikkre Skjul maaler den forsigtig 

 Laengden af sit enkelte Spring og snapper de forbivandrende 

 Dyr med det samme katteagtige Spring, som den asiatiske 

 Tiger. 



Undertiden seer man (efter de Indf0dtes Fortaelling) 

 den befugtede Dyndjord ved Bredderne af Sumpene hseve 

 sig langsomt og pletviis. Med heftig Larm, ligesom ved 

 Udbruddet af en Dyndvulkan, bliver den opskudte Jord 

 slynget op i Luften. Hvo der kjender dette Syn, flygter 

 for hvad der vil vise sig; thi en kaempemaessig Vandslange 



