207 



af Tuen. Her bliver den i Begyndelsen stadigt ledsaget 

 af en 10 12 Arbeidere, som folge enhver af dens Be- 

 vaegelser og vise megen Uro, naar den naermer sig et af 

 Udgangshullerne; lidt efter lidt bliver den vant til sit Fan- 

 genskab, og dens talrige F01ge formindskes nu, saa at den 

 tilsidst kun beholder en Arbeider tilbage, der paa en Maade 

 fungerer som Skildvagt og af og til bliver afl0st af en 

 anden. Staaer Hunmyren stille, indtager dens Vogter en 

 eiendommelig Stilling, idet den hviler med sine 4 forreste 

 Been paa Hunnens Bagkrop , medens de bageste staae paa 

 Jorden; det er saaledes umuligt for Hunnen at gjere den 

 ringeste Bevaegelse, uden at dens Vogter marker det. Lidt 

 efter lidt begynder dens Bagkrop at svulme op, og Tiden 

 naermer sig, da den skal til at laegge JEg. Nu tiltager 

 Myrernes Kja3rlighed og Omsorg for den, og med denne 

 tillige Vagterne. En Skare af Arbeidere, st0rre end den 

 ferste, omgiver den, og alle vise den den sterste Omhu. 

 Nogle bringe den F0de, andre stryge den med deres An- 

 tenner, og undertiden baere de den fra den ene Etage til 

 den anden, isaer naar Solen beskinner Tuen; saaledes kan 

 man i een Tue finde flere Dronninger, om man saa maa 

 kalde dem, hver ledsaget af sit eget F01ge, uden at der 

 dog er Spoer af et saadant Fjendskab imellem dem, som 

 man bemaerker hos Bierne, hvor kun een Dronning taales 

 i Boligerne. - - Endelig kommer ^EglaBgningen, og nu be- 

 gynder Arbeidernes Virksomhed, o: de Functioner, de 

 have med Hensyn til Yngelens Pleie. 



Arbeiderne ere den talrigeste Deel af Tuens Be- 

 folkning; det er dem, hvem alle Byrder paahvile, de skulle 

 s0rge for Tuens Opbyggelse og for dens Vedligeholdelse , 

 for Ynglens Pleie og F0de og endelig for Tuens Forsvar; 

 de repreesentere saaledes paa eengang Tuens Bygmestre, 



