208 



dens Soldater, og de ere desforuden Ammer, om man saa 

 maa kalde dem, for den kommende Yngel. Som Tuens 

 Forsvarere ere de forsynede enten med en Braad, ligesom 

 Bierne, eller i al Fald med en Gift (Myre syren), som de 

 vide at indspreite i det med deres spidse Kjaeber bibragte 

 Saar. Hvad deres Kj0n angaaer, saa ere de ikke, som 

 man i aeldre Tider troede, kjenslese, men derimod Hunner, 

 hvis Jilggestokke ere haemmede i deres Udvikling; til dette 

 Resultat er man kommen af den anatomiske Vei, ligesom 

 man ogsaa bar iagttaget, at Hannerne undertiden parrede 

 sig med Arbeiderne, hvilket altid havde de sidstes D0d til 

 Felge. I deres Ydre adskille de sig let fra de andre ved 

 en langt ringere St0rrelse og Mangel af Vinger. 



Myrernes Mg (hvorved dog ikke maa forstaaes det, 

 som Menigmand i Regelen kalder Myreaeg, da dette er 

 Myrernes Larver og Pupper) ere meget smaa, hvide og 

 uigjennemsigtige , naar Hunnerne laegger dem. De blive 

 strax opsamlede af Hunnens F01ge, og disse bringe dem 

 til deres bestemte Sted, idet de af og til vende og dreie 

 dem i Munden og befugte dem med deres Tunge. Det 

 lader til at denne Arbeidernes Behandling af ^Egget bar 

 megen Indflydelse paa dets fremtidige Udvikling; thi paa- 

 virket af Fugtigheden voxer^Egget, og paa den tiende til 

 tolvte Dag efter at x det er lagt, bar det naesten opnaaet 

 den dobbelte Sterrelse og er bleven halv gjennemsigtigt; 

 tager man ^Eggene bort fra Myrerne, saa at disse ikke 

 kunde indvirke paa det paa den omtalte Maade, t0rre de 

 ind og udvikles ikke. 



Paa den 14de Dag kommer Larven ud af JSgget; 

 den er hvid eller guulagtig, halv gjennemsigtig og mangier 

 Been; den er saaledes aldeles afhaengig af Arbeiderne og 

 kan kun subsistere ved deres Hjaelp. Denne udebliver 



