211 



til at kunne optage hele dens Befolkning, og Resten lod 

 ban derfor bringe ud i sin Have under et Morbaertrae. 

 Den kunstige Myretue beholdt ban i 4 Maaneder i sit 

 Vaerelse for der at anstille sine Undersogelser. I Slut- 

 ningen af Juli lod ban den bringe ud i det Frie for at 

 iagttage dem der; ved en Forsemmelse bleve imidlertid de 

 Skaaler med Vand, hvori Apparatets Fodder stode, ikke fyldte, 

 da Vandet var fordampet, og Myrerne kunde saaledes for- 

 lade deres Faengsel. I Haven traf de sammen med de 

 andre Myrer, som havde deres Tue under Morbaertraeet, og 

 uagtet de i 4 Maaneder ikke havde vaeret i Ber0ring med 

 hverandre, kjendte de dog strax hverandre. De kjaertegnede 

 hverandre, gjorde Signaler med deres Antenner, der tjene 

 dem som et Slags Tegnsprog, og snart efter begyndte de 

 en fuldstaendig Udvandring. Myrerne fra den naturlige Tue 

 traengte ind i den kunstige og bare derpaa med megen 

 Forsigtighed deres Kammerater fra den kunstige til den 

 naturlige Tue, og faa Timer efter var den ferste aldeles 

 blottet for sine Beboere. Saadanne Udvandringer, som 

 den omtalte, finder man ogsaa i Naturen, enten naar My- 

 rerne ere utilfredse med deres Boligs Beliggenhed, eller 

 naar den bliver overbefolket. En Myretue opstaaer saa- 

 ledes ikke alene ved at en enkelt befrugtet Hun anlaegger 

 den, men ogsaa derved at en storre Tue spalter sig og 

 anlaegger nye Colonier, der saa atter anlaegge andre o. s. v. 

 Som et Modstykke til dette venskabelige Forhold 

 mellem Beboerne af samme Tue staae Myrernes Kampe, 

 der ere bekjendte allerede fra gammel Tid. Saaledes for- 

 taeller Aeneas Sylvius om en Kamp mellem to Arter Myrer 

 paa Stammen af et Paeretrae, og tilfeier tilsidst, efter at 

 have givet en meget vidtlaftig Beretning derom: Denne 

 Kamp fandt Sted, da Eugenius den 4de var Pave og i Naer- 



14 



