217 



egne Larver og Pupper, men endog for Amazonmyrernes, 

 og det med samme Omhu, som for deres egne. Amazon- 

 soldaterne, som man i Kampen saae saa raske og ufor- 

 fierdede, hengive sig i Tuen til den fuldkomneste Orkes- 

 10shed. De arbeide ikke, bevaege sig kun langsomt og 

 blive da ofte baarne af deres Slaver fra det ene Sted til 

 det andet; de ere fuldkommen i de sorte Myrers Magt; 

 thi de ere ikke engang selv island til at sage deres F0de. 

 Naar de ere sultne, naerme de sig en eller anden af de 

 sorte Myrer, som er vendt hjem med Fade, berere den 

 med Antennerne og modtage da strax af denne den F0de, 

 som de traenge til; de leve i den bedste Forstaaelse 

 med hverandre; man seer dem ofte gjensidigt at kjsertegne 

 hverandre med Antennerne, ligesom de sorte aldrig naegte 

 deres Herrer Noget. Amazonmyrernes Banner og Hunner 

 blive pleiede paa samme Maade som Soldaterne. 



For at pr0ve, om dog ikke Amazonmyrerne , naar de 

 aldeles bleve overladte til deres egne Kraefter, skulde kunne 

 vaere i Stand til at hjaelpe sig selv, satte Huber 30 Ama- 

 zonmyrer under en Glasklokke ; i en Krog af deres Faengsel 

 satte ban en Skaal medHonning, Myrernes kjaereste F0de, 

 og desforuden forsynede ban dem med Larver og Pupper, 

 saavel af deres egen Art, som af de sorte Myrers. I Be- 

 gyndelsen viste de vel nogen Omhu for disse; de bare 

 dem frem og tilbage , men vare meget raadvilde i deres 

 Bevaegelser, tilsidst lode de dem skj0tte sig selv. Saa 

 utroligt det synes, r0rte de ikke ved den F0de, der var 

 sat til dem, og inden to Dage vare de fleste d0de afSult. 

 Nu bragte ban nogle af deres Slaver ind til dem, og disse 

 bragte inden kort Tid alt paa Fode igjen. De gravede et 

 Hul i Jorden, hvori de samlede Larverne og Pupperne, 

 der laae spredte rundtomkring; derpaa fodrede de dem med 



