219 



de saa godt som Intel havde faaet, angrebe de sorte dem 

 og kastede dem udenfor Tuen. 



Foruden den her omtalte Amazonmyre er der endnu 

 en anden europaeisk Art, der omtrent bar samme Leveviis. 

 Det er den blodrade Myre (Formica sangvinea), 

 men da den i det Vaesentligste stemmer overeens med 

 Amazonmyren, skal jeg ikke traette Deres Taalmodighed 

 med Gjentagelser; kun skal jeg endnu bemaerke, at i alle 

 Myrernes Kampe er det blot Arbeiderne, der ere i Activitet; 

 Hunnerne derimod tage, skjendt de ere ligesaagodt be- 

 vaebnede som Arbeiderne , aldrig Deel hverken i Angreb 

 paa andre Tuer, eller i Forsvar af deres egen. 



Er det allerede forunderligt at see Dyrearter, der, selv 

 uskikkede til Arbeide, tvinge andre Arter til at arbeide for 

 sig, saa besidder Myrernes Familie, hvis Liv er saa rigt 

 paa fremragende Phaenomener, endnu en anden Eien- 

 dommelighed, som ikke er mindre maerkvaerdig. Myrerne 

 ere nemlig i Besiddelse af Huusdyr, naar man nemlig ved 

 Huusdyrikke forstaaer Dyr, der leve iHuse, menDyr, som, 

 pleiede og fodrede af andre, frembringe Stoffer, der kunne 

 \aere bine nyttige i deres huuslige Okonomi. 



De have vist, m. H., lagt Maerke til, at der af og til 

 paa forskjellige Traeers Blade, f. Ex. Lind, Ahorn, Eg etc., 

 findes en honningagtig, s0d Vaedske, som Almuen i Al- 

 mindelighed kalder Honningdug, og om hvilken allerede 

 Plinius for Alvor bar yttret Tvivl, om det maaskee ikke 

 var Himmelens Sved, Stjernernes Spyt eller maaskee en 

 ved Rensning af Atmosphaeren opstaaet Vaedske. Man 

 behever imidlertid ikke at gaae saa vidt for at finde Op-^ 

 rindelsen til denne Vaedske , som ikke er andet end Af- 

 sondring af Bladlusene. 



