220 



Bladlusene (Aphis L.) here til Taegernes Orden og 

 naere sig af Plantesafter, som de opsuge af Planternes 

 Blade og Staengler; paa deres Bagkrop finder man i Re- 

 gelen 2 rerformede Fremragninger , hvoraf der af og til 

 fremvaelder en Draabe honningsed Saft, som ved at 

 falde paa Bladene danner den omtalte Honningdug. Denne 

 udgjor en vigtig Deel af Myrernes F0de ; naar man seer 

 Planter, som ere besatte med Bladluus, kan man ogsaa 

 vaere temmelig vis paa at finde Myrer, som bestige Planterne, 

 ikke for at aede Bladlusene, men blot for at erholde deres 

 Saft. De afvente imidlertid ikke det Tidspunkt, da Blad- 

 lusene selv udt0mme den , hvilket kun skeer med lange 

 Mellemrum, men de anvende en egen Fremgangsmaade 

 for at faae dette for dem saa vigtige Naeringsmiddel. Med 

 deres Antenner, der her ligesom trade dem i Fingres Sted, 

 malke de nemlig Bladlusene , idet de afvexlende slaae paa 

 de to Fremragninger paa Bagkroppen, som man her kunde 

 fristes til at sammenligne med Keernes Yvere. Strax 

 fremtraeder der af disse den omtalte honningsade Saft, 

 som Myrerne med stor Begjserlighed indsuge, og som de 

 derpaa, naar de have forsynet sig tilstraekkeligt, bring e 

 hjem til deres Tuer, for der at meddele Noget af den til 

 Larverne og til de Arbeidere, der paa Grund af deres 

 Forretninger i Tuen ikke kunne forlade denne. Traeer, 

 der ere angrebne af Bladluus, seer man ofte overfyldte af 

 Myrer, og man vil da let bemaerke, at de Myrer, der stige 

 opad, 10be hurtigt og let, medens de, der stige nedad 

 Traeernes Stammer, gaae langsomt og besvaerligt, fordi deres 

 Bug er udspilet af den F0de, som de have erhvervet sig. 



Bladlusene ere en af de hyppigste Aarsager til My- 

 rernes Kampe; ligesaa vigtige som Qvaeghjordene ere for 

 omstreifende Nomadefolk, ligesaa uundvaerlige ere Blad- 



