256 



80 Reaumur, dersom Luften bar sit saedvanlige Tryk. 

 Men vil Varmegraden ikke stige, naar Ilden under Koge- 

 karret forstaerkes? Erfaringen viser, at Kogningen fore- 

 gaaer livligere , naar Ilden forstaerkes , men at Van- 

 dets Varmegrad ikke bliver hajere end ved Kogningens 

 Begyndelse, saalaenge de udviklede Vanddampe frit kunne 

 udbrede sig i Luften, altsaa saalsenge som Karret ikke til- 

 lukkes med et Laag. At Vandet vedligeholder den samme 

 Varmegrad , uagtet Ilden bestandig meddeler det mere 

 Varme, bar ievrigt sin Grund deri, at der forbruges en 

 stor Maengde Varme til at forvandle Vandet til Damp, og 

 at denne Varme derved bliver bunden Varme; det naer- 

 mere herorn vil findes i Afhandlingen om den bundne 

 Varme i dette Tidsskrifts 2det Bind S. 289. 



Naar Lufttrykket forandres, vil den Varmegrad, hvor- 

 ved Vandet koger, ogsaa forandre sig, og, naar Foran- 

 dringen ikke er meget stor, vil Kogepunktet stige eller 

 falde omtrent -|, for hver Tomme Quikselvet stiger eller 

 synker i Barometret. Ved sterre Forandringer i Luft- 

 trykket vil Kogepunktet altsaa forandre sig meget kjende- 

 ligt; f alder Barometeret f. Ex. 2 Tommer, vil Vandet 

 allerede koge ved 78f R., og saameget kan Barometret 

 ofte synke under sin Middelstand. Jo hejere et Sted 

 ligger over Havets Overflade, desto lavere staaer Barome- 

 teret, saaledes er Barometerets saedvanlige Stand i Hospi- 

 tiet paa St. Bernhard , der ligger 7700 Fod over Havet, 

 omtrent 21^ Tomme, og Vandet koger her allerede ved 

 74 R. Under Klokken paa en god Luftpumpe kan Luften 

 fortyndes saa staerkt, at dens Tryk ikke er mere end 1 

 Tomme Quiksalvtryk, og Vandet koger her ved 22 Reau- 

 mur, en Varmegrad, der er naesten 7 lavere end det 

 menneskelige Legemes Varme. Naar Lufttrykket paa 



