259 



Ildens Varme til del Indre af Vandet, optages denne hur- 

 tigere end ellers, og man vil spare nogen Varme, som 

 ellers ubenyttet vilde stige op i Skorstenen, dersom Ilden 

 braender raskt. Undertiden danner der sig en Hinde paa 

 Overfladen af Vaedsken (f. Ex. paa Maelk), der hindrer 

 Dampene i at slippe bort; Varmen vil da stige, indtil Hin- 

 den brister, og nu ville saa mange Dampbobler stige op 

 paa eengang, at Vaedsken let koger over, idet Kogningen 

 begynder. 



Det rene, destillerede Vand, og Vand, som indeholder 

 flere eller faerre oplaste eller indblandede Bestanddele , 

 have det faelleds ved Kogningen , at de udviklede Dampe 

 ved saedvanligt Lufttryk altid have en Varmegrad af 80, 

 idet de gjennembryde Overfladen, men kun det rene, de- 

 stillerede Vand har samme Varmegrad , som Dampen. 

 Indeholder Vandet opleste Stoffer, skulle disse adskilles 

 fra Vandet, idet det forvandles til Damp, og hertil ud- 

 fordres en hojere Varmegrad, end til at forvandle reent 

 Vand til Damp; Veedsken vil derfor blive varmere end de 

 udviklede Dampe ere, idet de forlade den. Dampboblerne 

 maa vel vaere varmere end saedvanligt, idet de dannes, 

 men, naar de ere dannede, ville de udvide sig og derved 

 afkjeles, saa at deres Varmegrad kommer til at rette sig 

 efter Lufttrykket. Naar Vand indeholder en Deel Kogsalt, 

 kan den Varmegrad, hvormed det koger, blive flere Gra- 

 der hejere end det rene Vands; kommer man f. Ex. 1 

 Fund Kogsalt i H Pot Vand, hvilket er den storste Msengde 

 Vandet kan op!0se, har Vaedsken en Varmegrad af 86 87, 

 naar den koger ved saedvanligt Lufttryk. Andre Salte, som 

 opleses i Vandet, f. Ex. Salpeter, bringe Varmegraden i 

 den kogende Vaedske til at stige endnu mere. 



17 



