286 



Mennesket bliver, desto mere svaekkes han ; de bortgaaende 

 Stoffers Maengde overgaaer deres, som han feler Trang til 

 at indtage, og som Fordeielsesorganerne ere island til at 

 bearbeide; derfor kan han ei laenger taale de Anstraengelser, 

 som Manden kunde underkaste sig; derfor sover han vel 

 ofte, men sjeldent fast eller laenge ad Gangen; derfor af- 

 tager hans Huld ligesom bans Vaegt, og derfor maa der 

 nedvendigviis komme et Tidspunkt, da alle Organerne lidt 

 efter lidt ere blevne saaledes svaekkede og have mistet 

 saameget af deres Kraft, at de ikke laenger ere island til 

 at udfere deres Ftmctioner, at deres Liv altsaa maa op- 

 here ; derfor gaaer han altid en naturlig D0d im0de, som 

 omsider med Nedvendighed maa indtraede. Det selvsamme 

 Forhold, at Erstatningen ikke svarer til Forbruget, er Aar- 

 sagen til, at vi i haeftige Sygdomme, naar Patienterne kun 

 kunne nyde meget lidt, see dem afmagre staerkt, og en 

 nedvendig F01ge heraf er det atter, at Reconvalescenter, 

 som Enhver veed, baade af sig selv forlange og af deres 

 Omgivelser maae tilstaaes rigelig og naerende F0de. 



