430 



Neppe 10d Signalskuddet (nemlig som Tegn til at 

 lesne de Touge*der holdt Ballonen fast), for alle de Folk, 

 der hidtil i Crupper havde omringet Gondolen, ligesom 

 med Eet sank ned i Dybet, og i samme 0ieblik saae vi 

 nede i Haven en Maengde flade opadvendte Ansigter, en 

 taet Skov af udstrakte Arme, der saae ud som spanske 

 Ryttere, og talrige Haender, der tilvinkede os et Levvel. 



I na3ste Oieblik svasvede Ballonen hen over Trreerne. 

 Veien udenfor Haven var besat med Hobe af smaae sorte 

 Lilliputter, medens Tummelen af Stemmer og Drenge- 

 nes Raab: En Ballon! En Ballon! naaede vore 0ren 

 som Larmen af en Flok Skoteborn, der styrter ud paa 

 Legepladsen. 



Nu begyndte den eiendommelige panoramiske Virk- 

 ning, der er betegnende for Udsigten fra en Ballon, og 

 som opstaaer derved, at man aldeles ikke maerker Bal- 

 lonens Bevaegelse og derfor overf0rer Bevaegelsen paa den 

 nedenfor liggende Jord. Medens Luftskibet gled hen over 

 Jorden, syntes det i Virkeligheden , som om denne be- 

 stod af en Raekke Billeder, der bleve trukne hen under 

 os, og vi fik et Indtryk, som om Jorden var et uendeligt 

 Landskab , der for vor Fornoielse blev rullet forbi af usyn- 

 lige Aander. 



Medens vi saaledes seilede parallelt med Themsen 

 over Markerne henimod Richmond og saae ud over Gon- 

 dolens Rand (der i Forbigaaende sagt ikke var meget 

 forskjellig fra en Vaskekurv), node vi et hidtil ukjendt 

 Skuespil. Husene under os saae ud som Legetoi og 

 Gaderne som Vognspor, og vi kunde fornemme Lar- 

 men af Stemmer fra de Steder, hvorover vi fore hen, 

 som en urolig Bisvaerms Summen. Dybt nede udbredte 

 Markerne i Byens Omegn sig med deres Bakker, Dale 



