358 



saa man ingenKomet, uagtet Himmelen ofte var saa klar, 

 at man tydelig ktmde se Stjernerne. Og at Kometen selv 

 gjennem flere Maaneder skulde staa lige i Naerheden af 

 Solen og saaledes i Solstraalernes Glands vaere usynlig 

 for os, det er en fuldkommen Umulighed, naar man be- 

 taenker, at Kometerne altid bevsege sig med sterst Hastig- 

 hed, naar de ere i Naerheden af Solen. Langt rimeligere 

 er det, at disse Taager, idetmindste 1783, have staaet i 

 Forbindelse med vulkanske Uroligheder i Jordens Indre, at 

 Taagen frembragtes af Dampe, der fremkom derfra; idet- 

 mindste var Aaret 1783 meget uroligt i denne Henseende, 

 voldsomme Jordskjaelv hjemsegte det sydlige Italien, Hekla 

 havde et af sine staerkeste Udbrud, og nye Vulkaner dan- 

 nede sig flere Steder i Havet omkring Island. Medens vi 

 saaledes i de to omtalte Tilfaelde ikke synes at have med 

 Kometer at gjore, er der stor Sandsynlighed for, at Jorden 

 til andre Tider f. Ex. 1819 og 1823 er passeret igjennem 

 Komethaler, uden at man bar maerket det mindste dertil. 

 Et Sp0rgsmaal, som det bar betydelig Interesse at faa 

 besvaret, er det: om Kometerne ere selvlysende, eller om 

 de ligesom Planeterne og Maanerne faa deres Lys fra 

 Solen. Deres staerke Glands synes naesten at tale for den 

 f0rste Antagelse ; thi det er os noget vanskeligt at be- 

 gribe , at Masser med en saa umaadelig ringe Teethed 

 kunne have en saa staerk Evne til at tilbagekaste Lyset. 

 Paa den anden Side maa man erindre, at det Indtryk, et 

 lysende Legeme gj0r paa vort 0je, ikke taber i Klarhed, 

 derved at det lysende Legeme fjernes fra os, naar blot 

 dets Lysevne bliver uforandret; men Kometerne tabe 

 meget hurtig deres Glands, naar de fjerne sig fra Jorden; 

 de ses aldrig, naar de f0rst ere komne udenfor Ju- 

 piters Bane; deres Lysevne aftager altsaa med Afstanden 



