397 



Green til Green, da kan man ikke tvivle om , at de lige- 

 som andre Dyr ere bestemte til at bruge alle fire Lemmer 

 i Bevaegelsens Tjeneste. Nogle Gnavere, f. Ex. Egernet, 

 kunne sidde puaBagbenene og anvende Forpoterne som et 

 Slags Haender til at holde Foden med; men skulle de be- 

 nytte Baglemmerne aleue til at gaae med, da bliver del 

 ialfald en yderst slet Gang og ikke nogen ret opreist Stil- 

 ling. Kaenguruhen benytter ogsaa sine lange Bagbeen til 

 at sidde paa i en opreist Stilling; men den anvender da sin 

 saerdeles staerke Hale som tredie Stotte, og at gaae paa Bag- 

 lemmerne alene formaaer den egentlig ikke, hvorimod den 

 ved deres Hjaelp kan gj0re uhyre Spring. 



At den opreiste Gang er Mennesket egen og naturlig, 

 t0r vel altsaa ansees for at vaere haevet over enhverTvivl; 

 men kan den derfor betragtes som elFortrin? Ingenlunde. 

 Man siger i Almindelighed: Ved den opreiste Stilling 

 haever Mennesket sig over Dyrene; ban staaer som en 

 Konge iblandt dem og lafter sit Blik og sin Pande stolt 

 imod Himlen, medens Dyret med sit Hoved luder mod 

 Jorden ! Det er store Ord, som klinge godt i et forfaenge- 

 ligt 0re; men det er ikke sandt. Denne Luden med 

 Hovedet mod Jorden ansees forat vaere langt alminde- 

 ligere hos Dyrene, end den i Virkeligheden er. Ingen vil 

 dog sige om Giraffen, Gemsen og i det Hele de fleste Dyr 

 af Hjorteslaegten, som netop gjerne have en saerdeles rank 

 Hals, at de lude med Hovedet; om Fuglene kan man da 

 ialfald paa ingen Maade sige det. Ligesaa urigtigt er 

 det, naar man taler om, at Mennesket i Modsaetning til 

 Dyret haever sit Blik eller sin Pande mod Himlen ; thi den 

 nederste Deel af Himmelhvaelvingen seer naturligviis ethvert 

 Dyr ligesaa godt, som Mennesket, og ville vi see mod Ze- 

 nith, maae vi sandelig saa godt som noget Dyr beie Hovedet 



