403 



bar i et af sine Vaerker leveret en smuk Beskrivelse af 

 den menneskelige Haand, hvori ban udtaler sin Beundring 

 over dens Bygnings Hensigtsmaessighed og skatter dens 

 Vaerd saerdeles h0it; men allerede ban bar erkjendt, at 

 den egentlig ikke kan betragtes som et reent legemligt 

 Fortrin fremfor Dyrene. 



For ret at erkjende Haandens Fortrinlighed maae vi 

 tillige betragte Armens Bygning ; men her at gaae ind paa 

 en detailleret Beskrivelse af dens og Haandens Anatomic 

 vilde dog f0re os for vidt, og vi ville derfor kun betragte 

 de for Haandens Brug vaesentligste Momenter. Arrnen er 

 i sin Forbindelse med Kroppen i Skulderleddet saa lest 

 tilhaeftet, at den sterst mulige Bevaegelighed i alle mulige 

 Retninger er tilladt, men tillige saa fast, at den kan mod- 

 staae en temmelig betydelig Indvirkning udenfra og navnlig 

 yde tilstraekkelig Modstand ved Leftning af svaere Byrder og 

 deslige. Tillige er Armen ved Albueleddet gjort saa beielig, 

 at vi ved Combination af de to naevnte Led blive istand 

 til at fere Haanden hen til ethvert Sted paa vort Legeme, 

 som Armens Laengde tillader os at naae. Idet Forarmen 

 bestaaer af to Been, hvoraf det ene, som paa sin nederste 

 Ende baerer Haanden, kan dreie sig om det andet, bliver 

 det muligt, at Haanden ogsaa kan udfere denne Bevagelse, 

 og ved at staae i Forbindelse med Forarmen kan den 

 tillige udfere Bevaegelser i andre Retninger. Endelig 

 ere Fingrene, som bekjendt, deelte i flere Led, hvorved 

 de kunne beies sammen og ligesom optages i Haanden 

 selv, naar vi knytte den. Til at udfere de mange for- 

 skjellige Bevaegelser ere Armen og Haanden forsynede med 

 en Maengde staerke Muskier, som kunne bevirke Beining, 

 Strsekning og Dreining i mangfoldige Retninger. 



27 * 



